203 



sige, hvilket af disse Trær der har Overmagten; forresten 

 egne de franske Skove sig ikke til at gjøre den Slags 

 Iagttagelser, fordi de fleste endnu behandles som Lavskov. 

 I Tydskland er det derimod anerkjendt, at naar de Hin- 

 dringer, som hidtil have vanskeliggjort Skovens frodige Væxt, 

 fjernes, da ville de skyggetaalende Træarter blive fremher- 

 skende. Granen i Sydtydskland og Bøgen i Vest- 

 ty dskland samt paa Østersøkysterne. Pfeil udtaler dette 

 paa flere Steder, men med størst Bestemthed er det ud- 

 talt af G. Heyer, at de lysbehøvende Træer stadig maae 

 vige for de skyggetaalende ; han siger saaledes »den lys- 

 behøvende Træart afløses af den skyggetaalende , saasnart 

 der finder nogen Forvandling Sted i Skovbestanden. For- 

 skjellige Fugle og Pattedyr hidføre Frøet, og de frem- 

 spirende Planter skyde frodig iveiret under de aabne 

 Kroner og undertrykke senere de ældre Træer eller 

 disses Afkom.« Det er især paa Vogelsgebirge, at Heyer 

 har iagttaget Fyrreskovens Forvandling til Bøgeskov. Kun 

 med Møie, siger han, er man i Stand til at holde 

 Fyrreskovene rene. Bøgen trænger ind overalt, og naar 

 man i længere Tid ikke bekymrer sig om Fyrren, bliver 

 den overalt undertrykt af Bøgen. jNaar de unge Fyrre 

 endnu holdes meget tæt, spirer Bøgen med Lethed, senere 

 naar de komme i en mere fri Stilling, skyde Bøgene rask 

 iveiret og begynde at bevirke et Dæmrelys; paa denne 

 Maade ligger Fyrren ofte under i den første Omdrift; vil 

 man forynge den ved Saaning, gaaer den meget hurtig 

 aldeles tilgrunde, da Fyrrene ikke kunne voxe i Bøgenes 

 tætte Skygge. Ved at gjennemvandre Vogelsgebirge i sin 

 hele Udstrækning kan man overalt faae Øie paa saadanne 

 Fyrreskove, som ere paa Veie til at forvandle sig til 

 Bøgeskove. 



