208 



Leiring omkring en Kjærue, og det er disse ^i kalde 

 Perler. De have samme Bygning som Skallen og ere paa 

 samme Maade som denne gjennemtrængte af en ringe 

 Mængde organisk Substans, hvorved de opnaae en større 

 Haardhed end den kulsure Kalk ellers er i Besiddelse af. 

 De kunne dannes i enhver Musling, og Afleiringen skeer 

 da paa samme Maade som i Skallen, men i omvendt 

 Orden, saa at de Lag, der paa Skallen ligge yderst, i 

 Perlen blive de inderste; dog kunne Lagene afvexle, og 

 det er undertiden kun en enkelt af Skallens Bestanddele, 

 der kommer til at danne Perlen. Perlens Skjønhed og 

 følgelig dens Værdi beroer nu foruden paa dens regel- 

 mæssige Form især paa Beskaffenheden af de Lag, der 

 komme til at beklæde den yderst: jo smukkere og tykkere 

 Periemorlaget er, og jo mindre Overhuden deeltager i 

 Perlens Dannelse , desto smukkere bliver den , thi den 

 farvede Overhud vil ved at skinne igjennem fra det Indre 

 meddele Perlen en Farve, og kommer den til at danne 

 den yderste Beklædning, kan en forhen smuk Perle derved 

 blive ganske værdiløs. Jo mørkere Overhuden er hos en 

 Musling , desto sjeldnere vil man finde smukke hvide 

 Perler i den; imidlertid gives der ogsaa smukke og brug- 

 bare farvede Perler, og man har dem af næsten alle 

 mulige Farver. Hos vor almindelige Blaamusling ftied 

 den næsten sorte Overhud og det uanseelige blaagraae 

 Kalklag blive de blaae, men uden Skjønhed, derimod 

 finder man i det røde Hav smukke og værdifulde røde 

 Perler, iiavperlemuslingens blege Overhud i Forbindelse 

 med det tykke og rene Perlemorlag er Aarsag til, at der 

 hos denne forekommer forholdsviis mange Perler af et saa 

 reent »)Vand«; de opnaae hos den baade den betydeligste 

 Størrelse og undertiden en saa regelmæssig Kugleform, 



