227 



Frodighed næsten overgaaer den ved Middelhavets Kyster. 

 Ligesom Klimaet i det Væsentlige vedligeholder samme 

 eensartede Charakteer lige fra Sb*^ til Sydspidsen af 

 Amerika, saaledes er ogsaa i hele denne Strækning ikke 

 alene Plantevæxtens almindelige Præg det samme, men 

 man finder endog tildeels de samme Arter af skovdannende 

 Træer lige fra Valdivia til Magalhaensstrædet. Der er saa- 

 ledes navnlig 4 Træer, som have denne mærkelige store 

 lidbredning, nemUg den antarctiske Bøg, Winters- 

 barktræet, Alercen og den saakaldte Cypres, og som 

 derfor ogsaa kunne betragtes som Charakteerplanter for 

 dette Rige; men medens disse Træer næsten ere de 

 eneste, som danne Skoven paa Ildlandet, saa kommer der 

 bestandig flere Arter til, jo længere man gaaer imod Nord, 

 og Skoven faaer desuden her ved Indblanding af flere 

 Slyngplanter og halvparasiliske Planter et subtropisk eller 

 næsten tropisk Præg. For at faae en rigtig Forestilling 

 om Plantevæxten vil det være nødvendigt at tage de en- 

 kelte Dele af dette Rige noget nærmere i Betragtning, 

 og vi ville begynde med at undersøge de Forhold, som 

 vise sig i den allernordligste Deel, naar man reiser fra 

 Talcahuano C^) ind igjennem Landet og op til Landsbyen 

 Antuco (1^). 



Den lille Havnestad Talcahuano, sørgelig bekjendt 

 ved det frygtelige Jordskjælv den 20de Februar 1835, da 

 Havet i store Bølger rullede ind over Landet og neppe 

 lod Spor tilbage af Byen, har en malerisk Beliggenhed 

 ved en lille Bugt. Skovklædte Bjerge afvexle med frugt- 

 bare Enge, og Avlsgaardene ere omgivne af Frugthaver 

 og Hvedemarker. I de Klippekløfter, som føre op til 

 Bjergene, voxe den stedsegrønne Coriaria (C. ruscifolia), 

 en Arbutus (A. furiens) , hvis Bær have berusende 



