245 



Stormfuglene*) deres rette Hjem, og man seer dem under- 

 tiden i saadanne talløse Masser, at Havfladen er ganske 

 sort. Hvad enten man lander paa Fastlandet eller paa en 

 af de mange større eller mindre Øer, henhørende til 

 Chonosgruppen, vise Bjergene samme vilde og sønder- 

 splittede Charakteer; Kysten er lige til Havfladen dækket 

 med den mørke, tætte Skov, endog der, hvor den sænker 

 sig saa brat, at man kun ved at klamre sig fast til 

 Træerne kan bestige de nærmeste Kystskrænter. Bøgene 

 have her fortrængt de fleste andre Træer, og de store 

 træagtige Græsser vise sig ikke mere; derimod ere Breg- 

 nernes, Mossernes og Halvmossernes store Skarer endnu 

 blevne betydelig forøgede, saa at de danne et meget 

 fremragende Træk i disse af Regnen altid dryppende 

 Skove. Her viser sig desuden i en anden Henseende en 

 væsentlig Forandring; Tørvemoser begynde nemlig her 

 paa enkelte Steder at afbryde Skoven og tiltage nu, jo længere 

 man gaaer mod Syd, saa at de paa Ildlandet indtage be- 

 tydelige Strækninger. Tørvedannelsen kan som bekjendt 

 ikke finde Sted i de varme Lande; de klimatiske Betin- 

 gelser, som begunstige denne eiendommelige Opløsnings- 

 proces, begynde saaledes i Sydamerika paa 43 — 44" s.Br., 

 men det er ganske andre Planter, som her voxe paa 

 Moserne og danne Tørven, end dem, vi kjende fra vore 

 nordiske Moser. Der er navnlig to Planter, som her 

 spille den vigtigste Rolle, nemlig Astelia pumila og Do- 



*) Puffinus cinereus, en Fugl med en meget stor Udbredning , da 

 den ikke alene forekommer her fra Cap Horn til Peru , men og- 

 saa ved Europa, men neppe noget andet Sted paa Jorden i saa- 

 dan Mængde som ved Chiloe Her sees ogsaa meget hyppig en 

 anden meget større Stormfugl (Procellaria gigantea). 



17 



