270 



Et Besøg paa Manna Loa nnder dets lldbrnd 

 i Aaret 1859. 



(Af W.D.Alexander i Neumanns Zeitschrift f. allg. Erdkunde 1860.) 



1 orsdagen den 1ste Februar seilede vi fra Honolulu og 

 landede Torsdag Middag i Kealakekua; Natten iforveien 

 kunde vi i lang Afstand betragte Udbruddet: det saae ud 

 som en Stjerne, der svævede over Bjerget i omtrent f af 

 dets Høide og udsendte Lysstriber nedad. Om Fredagen 

 beskjæftigede vi os med Forberedelserne til vor Udflugt, 

 og tidligt Løverdag Morgen brøde vi op fra Keapehu og 

 droge næsten lige mod Øst henimod Krateret. De første 

 halvtredie Mil gik Veien gjennem tætte Skove, hvis 

 Charakteer forandrede sig, efterhaanden som vi kom 

 bøiere op; forneden vare kjæmpemæssige Bregner frem- 

 herskende, derpaa vilde Brombær, tilsidst kom vi til aabne 

 Koa-Græsninger. 



Saasnart vi vare komne ud af Skoven, havde vi et 

 smukt Skue af Ildsøilen, som i en Afstand af omtrent 

 5 Mil steg iveiret til en Høide af 300 Fod; den havde 

 en mørkerød Farve, lignede i Form og Bevægelse fuld- 

 kommen et Vandspring og ledsagedes af uhyre Dampskyer; 

 men snart skjulte Mauna Loas Forbjerge den for vore 

 Øine. Omtrent 2^ Mil fra Kystveien traf vi en Brønd 

 ved Navn Waiio, som næsten var udtørret; her maatte vi 



