272 



kelse, og Bærrene paa Buskene vare steenbaarde af Frost. 

 Efter et omtrentligt Overslag befandt vi os endnu henved 

 1000 Fod lavere end Toppen af Hualalai, og altsaa om- 

 trent 8000 Fod over Havets Overflade. Da der ogsaa i 

 denne Brønd var Mangel paa Vand, ansaae vi det for 

 hensigtsmæssigst, at Reiseselskabet deelte sig; den ene 

 Halvdeel vendte under Anførsel af Præsident Beckwith 

 tilbage til Kaawaloa og begav sig derpaa til Lavastrømmen 

 ad Gouverneur Adams Vei. De Øvrige, 12 Hvide og 30 

 Kanackaer, som vare forsynede med Proviant for en Uge, 

 brøde op Mandag Morgen og begave sig i lige Retning 

 henimod Krateret. Paa denne Dagsreise lede vi Alle meer 

 eller mindre af Virkningerne af den fortyndede Luft, men 

 især de Indfødte , der aldeles ikke vare istand til at bære 

 den Vægt, de ellers pleiede at bære; hele Dagen stege 

 vi efterhaanden høiere. Vegetationen blev stedse meer og 

 meer tarvelig, indtil den omsider aldeles forsvandt. Om 

 Middagen kom vi over en nyere Lavastrøm (maaskee den 

 fra 1847), og efterat have gaaet henved 4 Mil i nord- 

 østlig Retning, saae vi pludseligt begge de virksomme 

 Kratere og Lavastrømmen umiddelbart for vore Fødder. 

 Vi leirede os 1^ Fjerdingvei sydvestligt for den største Kegle 

 paa en Høi, hvorfra vi havde et pragtfuldt Overblik over 

 hele Udbruddet. I en Afstand af mindre end 1000 Skridt 

 saae vi brede Striber af Snee og Is, saa at vi ikke be- 

 høvede at være i Bekymring for Vand. 



Det Syn, vi nøde denne INat, vil Ingen af os nogen- 

 sinde glemme: Ildsøilen steg ikke længer iveiret, men 

 begge Kraterne udstødte uhyre Dampsøiler og Haglbyger 

 af rødglødende Slagger med en Larm, snart som af en 

 heftig Brænding, snart som Kanontorden. En halv Fjerdingvei 

 nedenfor det nederste Krater styrtede en Ildstrøm ned, 



