275 



Række af Hvirvler og Fald. Kun modstræbende besluttede 

 vi os til at vende tilbage til vortLeiringssted; Veien der- 

 hen førte os -^ til | Mil over frisk Lava, der mange 

 Steder endnu var saa varm, at Saalerne paa vort Fodtøi 

 bleve svedne. 



Efterat vi havde spist Frokost, brøde de Indfødte op 

 over den gamle »pahoehoe« (en jevn Lavamark) langs med 

 den sydlige Rand af Strømmen, og vi vendte tilbage til det 

 store Fald; den vulkanske Virksomhed var her voxet be- 

 tydeligt i de sidste 3 Timer; fra Sumpen hævede sig en 

 Straale 30 Fod iveiret, og de nedfaldne Stykker havde 

 næsten dannet et Krater omkring den, hvis Indfatning 

 allerede var 10 Fod høi, men aaben paa den dybere lig- 

 gende Side , saa at Lavastrømmen kunde flyde ud ; to 

 mindre, noget høiere oppe fremspringende Straaler vilde 

 sandsynhgvis forbinde sig med denne og danne et eneste 

 Krater; den øverste kastede lette Stykker Pimsteen 60 

 Fod iveiret og dannede en meget regelmæssig Kegle om- 

 kring sig. 



Heldigvis var det meget klart Veir med stærk Syd- 

 vestvind, saa at vi uden Besvær kunde vandre 3— 4 Timer 

 tæt ved Randen af Lavastrømmen; vi behøvede ikke at 

 frygte for en pludselig Forandring af dens Løb, da den 

 havde dannet sig et dybt, skarpt begrændset Leie, der var 

 mellem 20 og 50 Fod bredt og 10 til 15 Fod dybt; dog 

 var Strømmen i Virkehgheden meget bredere, eftersom 

 Bredderne paa begge Sider vare meget undergravede, og 

 Skorpen, som hvælvede sig over den, havde flere Spalter, 

 hvorigjennem vi saae Strømmen flyde under vore Fødder 

 i en Dybde af et Par Fod, undertiden kun et Par Tommer. 

 Det er umuligt at give en Beskrivelse af dette Skuespil: 

 i Begyndelsen saae vi virkelige Bølger og sprudlende Skum 



