276 



af flydende Lava, og naar disse Lavabølger kastedes tilbage 

 fra Klippevæggen, styrtede de over hinanden og brødes 

 ligesom i en Brænding ved et Rev; deres Former vare 

 dristigere og mere maleriske end Vandbølgernes, fordi 

 Vædsken var tungere og seigere, og desuden vare de 

 langt mere mangfoldige. Snart kom vi til et Fald, snart 

 til en Hvirvel, snart til en jevn majestætisk Strøm og 

 snart til en Række af smaa Fald, hvor Bølgerne kastedes 

 hid og did som paa en af Stormen oprørt Sø, idet de 

 snart styrtede ind i mørke Grotter, fra hvis Hvælvinger 

 der hang rødglødende Drypsteen, og snart fløde hen un- 

 der Buer, som Strømmen selv paa sin Vei havde spændt 

 fra dens ene Bred til den anden. løvrigt vare vi Alle 

 forbausede over, at vi uden Fare kunde komme Strømmen 

 saa nær. 



Efterat vi havde fulgt Strømmen et Par Mil, holdt 

 vi vort Middagsmaaltid paa en omtrent y'g Mil fra det 

 største Fald og gik derpaa videre nedad langsmed Strøm- 

 men til Kl. 4 om Eftermiddagen. Eftersom Skraaningen 

 blev mindre, forandredes Strømmens Farve først til Rosen- 

 rødt, og derpaa til mørkt Blodrødt; paa Overfladen sam- 

 ledes efterhaanden et graat Skum, og der viste sig hyp- 

 pigere store faste Masser, som dreve paa den. Den deelte 

 sig nu i mange Arme, og det blev stedse betænkeligere 

 at følge den midterste Strøm, da den ofte forandrede sit 

 Løb, saa at Tilbageveien let kunde blive os afskaaren; vi 

 holdt os derfor ved den yderste Rand af Strømmen og 

 leirede os endelig paa en i Skoven. Hele denne Nat 

 var Krateret meget virksomt, og hele Sletten rundt om os 

 syntes at staae i Flammer. 



Tidligt den næste Morgen gik vi et lille Stykke opad 

 for at betragte en ny Strøm, som var brudt frem igjennem 



