301 



være meget gode Venner med. Bliver den vred, saa yttrer den 

 sin kortvarige Forbittrelse ved at klappe Næbet sammen flere 

 Gange og samtidigen reise Toppen, hvilket sidste den 

 ogsaa gjør, naar den befinder sig vel ved et godt Maal- 

 tid. Den er hos os meget lidt sky, naar den kommer; 

 man kan saaledes gjøre et Par Skud mellem dem, og de 

 vende dog stedse tilbage til deres Yndlingsføde; men de 

 ere langtfra dumme, og have de først lært, hvor farligt 

 Mennesket er, saa lade de sig ikke komme nær, og deres 

 muntre Tillid er vegen for en sky Forsigtighed. — Tidhgt 

 paa Foraaret, i Februar eller endog i Januar, naar blot 

 nogenlunde mildt Veir indtræder, drager Sidensvandsen 

 hjem til sine kolde Birkeskove; den reiser hurtigt, par- 

 eller enkeltviis og opholder sig kun meget kort Tid under- 

 veis. Snart efter have alle vore Vintergjæster søgt til- 

 bage til deres Hjem — vore Marker staae øde og for- 

 ladte og Skoven stille og sørgmodig , men kun en 

 kort Tid, da gjenlyder Luften af Lærkens jublende To- 

 ner, Stæren fløiter fra Trætoppene, og med den mun- 

 tre Svale kommer Foraar og Liv og Lystighed i vore 

 Skove. 



