305 



blev tilbage. Den begynder sin Bue i horizontal Flugt, 

 men naar den bar faaet Fart, kaster den sig med stor 

 Hastighed og med krampeagtige korte Vingeslag, men dog 

 med spredte Vinger 30 — 50 Fod skraat nedad, medens 

 den stundom kaster Ryg- stundom Bugsiden mod Be- 

 tragteren, og i dette Øieblik er det, at den snurrende 

 Lyd høres. Derpaa benytter den tildeels Faldhastigheden 

 til atter at hæve sig saa høit*), som den var før, og 



") Denne Flugtform ligner noget Ringduens (Skovduen, Coluniba 

 palumbus) i Parringstiden , men selve Flugten er dog meget 

 forskjellig. I den Tid Ringduen er beskjæftiget med Rede- 

 bygningen, og dette skeer to Gange hver Sommer, udfører den 

 ofte i smukt Veir følgende Flugtform, som i hele den Skandina- 

 viske Fauna er aldeles charakteristisk og eiendommelig for denne 

 Fugl. Tillige er det den skjønneste Flugt, nogen Fngl hos os 

 viser, selv Falkenes ikke undtagen. lalmindelig flyver den alene, 

 men underliden ledsaget af sin Mage, som da flyver paa samme 

 Maade og gjør Skuespillet end yndigere. Duen flyver i Alminde- 

 lighed i Høide med de høieste Trætoppe og som Beccassinen i 

 en stor Kreds; den hæver sig med en Deel kraftige Vingeslag en 

 20 å 30 Alen, og naar den har naaet Høidepunktet, frembringer 

 den ved at slaae Albuleddene sammen over Ryggen to stærke og 

 et svagere Vingekladsk. Derpaa udfolder den baade Vinge- og 

 Halefjedrene og sænker sig blidt svævende saa dybt ned som den 

 var før Stigningen , og det samme Spil gjentages forfra. 



Da baade Ringduens Legemsformer have smukke indbyrdes 

 Forhold, og Forkropfjedrenes Smaragd- og Purpurglands samt den 

 skjøntformede Hales smukke Ringtegning saaledes fremtræde paa 

 det Fordeelagtigste i Solskinnet, forhøies Skuespillets Skjønhed 

 derved overordentligt. At der imidlertid er en stor Forskjel 

 imellem Duens og Reccassinens Bevægelser fremgaaer af oven- 

 staaende. 



Der ligger for den praktiske Naturforsker en stor Tilfredsstillelse 

 i at studere de forskjellige Fuglearters Flugtbevægelser, ligesom 

 ogsaa deres Sprog. Den ligger deri, at man omsider bringer det 

 til, ikke alene at kunne sige med Bestemthed, hvilken Fugl man 

 har at gjøre med, naar man blot — om og paa betydelig Afstand 

 — seer nogle faae af dens Fluglbevægelser, eller tydelig hører 

 en Lyd af dens Stemme, men at man i Sandhed lærer at for- 



