316 



Sommer fyldige. Alligevel vilde 1858 neppe være bleven 

 et Oldenaar, dersom ikke dette Aars Veirlig havde begun- 

 stiget Blomsternes Udvikling og Frugternes Modning. Saa- 

 ledes har Forskjellen imellem de frugtbare og.de ufrugt- 

 bare Aar sin første Grund i Træernes Natur; men de 

 ufrugtbare Aars Hyppighed forøges ved de meteorologiske 

 Forhold, uden at det er muligt at bestemme, hvor stor 

 en Indflydelse de udøve herpaa. Ogsaa imellem Frugt- 

 aarene er der Forskjel, idet Frugterne det ene Aar kunne 

 være meget bedre end det andet. 1857 var saaledes et 

 udmærket Agernaar, hvilket ikke alene fremgik af dette Aars 

 store Overflod paa Agern, hvoraf der om Efteraaret i alle 

 Landets Skovegne blev indsamlet store Forraad til Svine- 

 føde, men i det følgende Aar viste der sig i Skovene 

 en Opvæxt af Ege, som baade var talrigere end Til- 

 fældet havde været i Mands Minde, og Planterne vare 

 kraftigere og sundere end sædvanHg^). Oldenaaret 1853 

 siges ogsaa at have leveret langt bedre Frugter end 1847 

 og 1858. 



Med Hensyn til Frugtaarenes Indtræffen er Bøgen 

 altsaa stillet ligesaa ugunstig som med Hensyn til Frugt- 

 barhedsalderen og Jordbunden, og staaer tilbage for de 

 fleste andre Træarter, som have den Fordeel, at de i 

 Reglen hvert Aar ere frugtbare; kommer hertil endnu, at 

 Bøgeopvæxten er kjælen og let ødelægges af et ugunstigt 

 Veirhgt, kan der opstaae et saa stort Mellemrum imellem 

 de virksomme P'rugtaar, at de andre Træarters Indtrængen 

 og Omsiggriben i Skoven derved faae et stort Omraade. 



Oldenaarets Modsætning til det ufrugtbare Aar maa 

 imidlertid ikke tages efter Bogstaverne, saaledes at der 



*) Jeg har ogsaa hørt 1834 omtale som et godt Agernaar. 



