357 



Lim og mange andre Legemer. Her maa Virkningen iipaa- 

 tvivlelig tilskrives et lignende Spil af Affiniteter, som i de 

 Tilfælde, jeg ovenfor har nævnet. Og Berthelot mener, 

 at Gæralgens Virksomhed beroer paa et af dens Afsondrings- 

 producter, der da spiller samme Rolle som de almindelige, 

 uorganiserede Gæringsmidler. Imidlertid bliver der dog 

 den Forskjel, at disse alle ere opløselige, medens hint 

 maa være uopløseligt. Thi naar man sætter et forneden 

 med Filtrerpapir tilbundet Rør, fyldt med Gær, halvt ned 

 i et med en Sukkeropløsning fyldt Glas, kommer denne 

 kun i Gæring indeni Røret, idet Sukkeropløsningen træn- 

 ger igjennem Filtrerpapiret og derved kommer i Berøring 

 med Gærcellerne, medens Opløsningen udenfor Rørret ikke 

 paavirkes af Gæren, hvilket sidste maatte finde Sted, naar 

 det paagjældende Gæringsmiddel var opløseligt. Denne 

 sidste Omstændighed (Gæringsmidlets Uopløselighed) gjør 

 Spørgsmaalet saa indviklet, at det er vanskeligt at udtale 

 sig med Bestemthed derom. Saameget er imidlertid 

 vist , at man ikke klarer det ved den Antagelse , at 

 Vinaandsgæringen beroer paa Gæralgens vitale Virksom- 

 hed, paa dens Ernæring og Udsondring: herved skydes 

 Problemet blot længere ud; thi det vil da blive nød- 

 vendigt nærmere at paavise, hvorledes disse Processer 

 gaae for sig i selve Gæralgen , og paa hvilke Virk- 

 ninger de beroe, men saa kommer man i Grunden til- 

 bage til Berthelots Synsmaade ; kun har man nu faaet 

 to Hypotheser istedet for en. Dette synes Aug. Laugel at 

 have overseet i sit interessante Studie over Berthelots 

 Arbeider, som turde være Læseren bekjendt fra Revue des 

 deux Mondes (1" Mai 1861), og han er derved bleven 

 noget ubillig mod Berthelot. »>Bannir la vie de toutes 

 les explications relatives a la chimie organique, tel est le 



