358 



but de nos etudes«: saaledes udtaler denne Chemiker sig, 

 men Laugel vil paa ingen Maade tilstede Videnskaben en 

 saadan Udelukkelsesret. Han synes derfor- næsten at være 

 glad over, at kunne erklære ogsaa den chemiske Affinitet 

 for en Hypothese. Men uden at tale om, at dette Bevis 

 for Livskraftens Existens just ikke er meget strængt, maa 

 man erindre, at der dog altid bliver en betydelig Forskjel 

 paa disse Hypotheser. Medens Lovene for den chemiske 

 Affinitet Dag for Dag blive klarere, og man, jo mere 

 Videnskaben udvikler sig, kommer til tydeligere Erkjen- 

 delse af, at man ved denne Kraft kan forklare saagodtsom 

 alle Fænomener, men uden denne ikke et eneste, for- 

 holder det sig helt anderledes med Livskraften. Ifølge 

 selve dens Begreb er det indlysende, at den Intet kan 

 forklare ; thi saasnart et Fænomen bliver forklaret, er For- 

 klaringen eo ipso et Bevis for, at det ikke kan tilskrives 

 Livskraften. Efterhaanden som vor Indsigt voxer, taber 

 Livskraften derfor Terrain; jo bedre Livets Fænomener 

 blive gjennemstuderede, desto mere indseer man, at An- 

 tagelsen af en eiendommelig Livskraft er unødvendig, alt- 

 saa unyttig. Vistnok kan Ingen sige, hvad Affinitet er, 

 men det Samme gjælder om alle de Kræfter, vi kjende. 

 En Bække Fænomener forklare vi ved en Kraft, der virker 

 paa en bestemt Maade, men hvad selve Kraften er kan 

 Videnskaben ikke sige, ligesaalidt som Fysiologien kan 

 sige os, hvad selve Livet er, eller Psychologien, hvad 

 selve Sjælen er. 



