370 



at vide, i hvilket Mængdeforhold Kulstoffet, Brinten og 

 Ilten findes. Tænkes nu al Asken fjernet af den iforveien 

 fuldstændigt tørrede Substants , have Analyserne af en 

 Tørvesort givet følgende Resultat, som væsentlig stemmer 

 med de fleste andre. 



Kulstof 60,06 



Brint 6,21 



Ilt 33,73 



100,00 



Da nu Ilten kun udfordrer i- af sin Vægt Brint til 

 at danne Vand, altsaa i dette Tilfælde 4,21 Vægtdele, 

 sees det, at der er 2 pCt. Brint tilovers. Endvidere 

 indeholder den organiske Substants c. 10 pCt. mere 

 Kulstof end fuldkommen tørt Træ, saa at altsaa det 

 characteristiske for Tørvesubstantsen er Overskud saavel 

 af Kulstof som af Brint, som begge Dele bidrage til at 

 forhøie dens Værdi som Brændsel. Men denne Fordeel 

 mere end opveies ved andre Omstændigheder, nemlig en 

 som oftest betydohgere Askemængde, en stor Vand- 

 mængde og ringe Vægtfylde. Med Hensyn til Aske- 

 mængden ere Skovmoserne bedst stillede; i de bedre 

 Dele af dem overstiger den ikke meget 1 pCt. , der 

 sættes som Gjennemsnit for Træets Vedkommende, men 

 kan dog ogsaa naae 3 pCt., medens den i Kjærmoserne, 

 hvis Masse er stærkt blandet med Sand og deslige, som 

 Vandet har ført med sig, kan være 10 pCt., ja endog 

 naae 40 pCt. Asken af Kjærmosetørv kjendes tillige paa 

 sin fra Jern hidrørende røde F'arve. Paa Grund af 

 Tørvens Porositet er den meget hygroskopisk og tilbage- 

 holder Vandet, saa at man i ikke stor Dybde all træffer 

 paa stillestaaende Vand. Den vundne Tørv er derfor 



