374 



Tilfælde at classificere en Sort Kul. Afgjørende er her 

 imidlertid den Formation, hvortil det tilsvarende Kullag 

 hører, idet i Almindelighed al Kul, som findes i de tertiære 

 Dannelser, er Bruunkul, i de secundære Dannelser (Trias, 

 Jura) og Steenkulformationen Steenkul og endelig i Over- 

 gangsformationen Anthracit. Da nu de fire nævnte Dannelser 

 i Jordens Udviklingshistorie følge efter hverandre i den 

 nævnte Orden, saaledes at Overgangsformationen er den 

 ældste af dem, sees det, at Bruunkullene ere dannede 

 senere end de egentlige Steenkul, og at Anthraciten er 

 ældre end begge. Den organiske Oprindelse forraader sig 

 strax i Bruunkullagene og navnlig i Ligniten, den Varietet, 

 hvor Decompositionen ikke er naaet videre end at man 

 ofte kan skjelne Stammer, Grene og Frugter af de Træer, 

 som have bidraget til dens Dannelse. I de almindelige 

 Bruunkul er Plantestructuren ikke saa vel yedUgeholdt, 

 skjøndt meget kjendelig; kun i enkelte Varieteter, som 

 nærme sig stærkt til Tørven , er den forstyrret. Farven 

 varierer fra guulbruun til mørkebruun. Steenkullene der- 

 imod ere sorte og skylde fra først af denne Farve deres 

 Navn af Kul. Decompositionen af Plantestoffet er her 

 gaaet langt videre; kun meget sjeldent finder man i selve 

 Steenkullene Planteaftryk, ved Mikroscopet er det derimod 

 lykkedes at eftervise Celledannelse i alle Steenkul, hvor- 

 ved deres Dannelse af Plantestoffer er beviist. Anthra- 

 citen eller Glandskullene, som de ogsaa benævnes, trodser 

 enhver Anstrengelse i saa Henseende; det er en tæt, 

 ukrystallinsk, sort Substants med stærk Glands. Da 

 Bruunkullene ere mere porøse end de næsten aldeles 

 faste Steenkul og Anthracit, indeholde de ogsaa mere 

 hygroskopisk Vand, som, efterat de ere lufttørrede, endnu 

 beløber, sig til 20 pCt., eller fire Gange saameget. Lige- 



