380 



brændte kun i umiddelbar Berøring med Flammen. Kul- 

 lenes Kulstofmængde steg med Temperaturen, saa at me- 

 dens de ved 280^ fremstillede Kul kun indeholdt 73 pCt. 

 Kulstof, var denne voxet til 96,5 pCt. ved Platinets Smelte- 

 punkt; endnu ved denne særdeles høie Temperatur tilbage- 

 holdtes der 1,5 pCt. Brint og IH (idet Kullene desuden inde- 

 holdt c. 2 pCt. Aske); Kuludbyttet aftog med voxende Tem- 

 peratur, saaledes var det ved 280*^, 350^, 1100^ og ved 

 Platinets Smeltepunkt henholdsviis 36, 30, 17 og 15 §. 

 Han bekræftede desuden den forhen gjorte Erfaring, at 

 Kuludbyttet ved en langsom Opvarmning til en bestemt 

 Temperatur altid bliver større end ved en hurtig Op- 

 varmning. En anden Række af Forsøg gik ud paa at 

 undersøge, hvorledes Træet forholdt sig ved Forkulning i 

 fuldkommen lukket Rum. I dette Øiemed indesluttedes 

 Træet i stærke Glasrør, som smeltedes til og opvarmedes 

 i Damp af constant Temperatur. Det viste sig, at kun en 

 ringe Mængde Kulstof dannede tlygtige Forbindelser, saa 

 at Kuludbyttet blev 2 — 3 Gange større end ved Indledning 

 af Damp til Træet. Ved 300 — 400^ undergik Træet en 

 fuldkommen Smeltning; efter Afkjølingen havde iMassen 

 mistet al organisk Structur og lignede ophedet Gaskul. 

 Denne sidste Iagttagelse har især Betydning, forsaavidt 

 som der heri kan søges en Bestyrkelse af vor Antagelse, 

 at Steenkullene ere dannede ved Opvarmning af det orga- 

 niske Stof under stærkt Tryk, saaledes at de flygtige Pro- 

 ducter kun vanskeligt have kunnet undvige. Resultatet af 

 Violettes Forsøg var Constructionen af det ovenanførte 

 Retortapparat , hvor Træet forkulledes ved overhedede 

 Vanddampe, som lededes ind mellem Kullene i Retorten. 

 Han fik paa denne Maade et Udbytte af 36 pCt. , medens 

 Mileforkulningen kun giver 15 og i heldigste Tilfælde 



