898 



antager efterbaanden en fiildkomnere Skikkelse samtidig 

 med at dets indre Organer dannes og udvikles. Men fra 

 alle disse tidligere Tilstande og Trin af Dyrenes Udviklings- 

 historie ville vi her see bort; vi begynde først vor Under- 

 søgelse med det Øieblik, da Ungen fødes af Moders Liv eller 

 da Æggehinden eller Æggeskallen brister og Ungen bliver 

 fri. Vel sandt, at Kyllingens Pip i Æget vidner om, at 

 den allerede førend dette brister fører et bevidst, og alt- 

 saa et selvstændigt Liv; vel sandt, at nogle Dyrearter for- 

 lade Æget forholdsvis tidligere end andre og derfor ogsaa 

 begyndt deres egenlige Liv med en ufuldkomnere Organi- 

 sation; men naar jeg ikke vilde foredrage Dem en fuld- 

 stændig sammenlignende Udviklingshistorie (Embryologi), 

 kunde jeg kun begrændse mit Stof ved at sætte Fødselen 

 eller Udklækningen af Æget som mit Udgangspunkt. Disse 

 Momenter svare nendig i Reglen til hinanden; de levende- 

 fødende Dyrs Unger fødes netop med det samme eller 

 umiddelbart efter at Æggehinden er bristet; sjeldnere — 

 som hos visse Fiske og Slanger — opbevares den ud- 

 klækkede Unge endnu nogen Tid i Forplantningsredskaberne; 

 men da ere de jo i Grunden allerede fødte, men endnu 

 ikke slupne løs. 



En Betragtning af Dyrenes progressive ForskjeUigheder 

 fra Fødselen indtil de ere udvoxne og forplantningsdygtige 

 vil føre til det Resultat, at det aldrig er alene i Størrelsen 

 at Ungerne ere forskjellige fra de voxne, om Forskjellen 

 end i mange Tilfælde kun er ringe. Vi pleie vel i Al- 

 mindelighed at antage, al Formen er det stabile, kun 

 Stoffet er det foranderlige, vel vidende, at tage vi blot 

 Hensyn til de materielle Stoffer, hvoraf vort Legeme be- 

 staaer, da ere de ikke længere de samme som forlOAar 

 siden; det er vel fra et chemisk Standpunkt omtrent 



