403 



Hud. Uagtet Vandet, som anført, ret egenlig synes at 

 være deres Element, træffes de dog kun om Foraaret i 

 dette*); om Efteraaret træffe \i dem paa mørke, fugtige 

 Steder, f. Ex. i Kjældere, og om Vinteren søge de Ly 

 mod Kulden i hule Træer, under Barken eller Rødderne 

 osv. Der findes hos os 2 Arter af denne Slægt, en større 

 og en mindre**), begge udmærkede ved en ildrød, sort- 

 plettet Bug, men forresten af en lysere eller mørkere, 

 brunhg eller sortladen Farve. 



Vor større Vandøgle lægger om Foraaret sine Æg 

 paa Vandplanternes Blade, hvilke den efter Huse onis Iagt- 

 tagelse bøier sammen med Bagbenene om Æget, saa at 

 dettes Slim sammenklæber Bladets 2 Halvdele. Fostrene 

 gjennembryde den fine Æggeskal i gunstigste Tilfælde efter 

 omtrent 14 Dages Forløb som spæde, lidt over {" lange 

 Væsener, der vel allerede nogenlunde have Salamander- 

 formen, for saa vidt som denne allerede kan være udpræget 

 hos saa spædt et Væsen — vi bemærke, at Hovedet endnu 

 kun har en ufuldkommen Form, at Øinene og Munden 

 netop kun ere antydede — , men der er dog den væsenlige 

 Forskjel, at Halen og den Fortsættelse af dennes Hud- 

 bræmme, der danner ligesom en Finne hen ad Byggen, 

 ere forholdsvis meget stærkt udviklede og nu for Tiden 

 afgive disse Smaavæseners eneste Bevægelsesredskab. Bag- 

 lemmerne mangle nemlig endnu aldeles, og til For- 

 lemmerne seer man i det høieste kun ligesom en Antyd- 

 ning i Form af en lille Knude paa hver Side af Brystet. 

 Et andet væsenligt Træk i vore Larvers Bygning er, at 

 Huden , som beklæder Hovedets Sider og tnderflade. 



*) Maaskee forblive Hannerne lildeels i Vandet Vinteren over. 

 **) Triton cristatus og T. punctatus. 



