409 



men med Tungebeenshornene ; de ovenfor omtalte Gjælle- 

 muskler forsvinde ligeledes; det samme er endelig ogsaa 

 Tilfældet med Gjællernes Aarer, men samtidig have visse, 

 hidtil temmelig ubetydelige Blodkar tiltaget i Omfang og 

 Betydning og derved aabnet nye Veie for Blodet, der nu 

 skal søge til Lungerne istedenfor til Gjællerne. Man kan 

 udtrykke det væsenlige i denne hele Omdannelsesproces 

 med de faaeOrd: hos Larven forholde Redskaberne 

 for Blodets Omløb og Aandedrættet sig som hos 

 Fiskene, hos den fuldt udviklede Øglepadde der- 

 imod som hos de ægte Krybdyr. Uagtet denne Om- 

 dannelse aabenbart gaaer ud paa at forvandle dem fra 

 Vanddyr til Landdyr, uagtet ogsaa Tungeformen og 

 Hvirvlernes Bygning hos Larven minder om Fiskene, vilde 

 det dog ikke være rigtigt, som man saa ofte har gjort, at 

 sige, at Salamandrene forvandles fra Fiske eller fiskeagtige 

 Væsener til Padder; de have i det høieste som Larver i 

 flere vigtige Træk stor Lighed med Fiskene. 



De vil maaskee tillade mig en lille Digression om 

 Anvendelsen af disse Erfaringer paa Opfattelsen af Øgle- 

 padderne overhoved. Der slutter sig nemlig til de egen- 

 hge Øglepadder en Række af Former, de saakaldte Fiske- 

 padder, som ligne Salamanderlarverne deri at de aldrig 



forlade Vandet, at deres Hvirvler altid beholde Fiskeformen, 



* 



og at de — med en enkelt Undtagelse*) — altid beholde 

 et større eller mindre Hul eller Gjællespalte paa Siden af 

 Halsen. Man kan dele disse Fiskepadder i 2 Grupper: 



*) nemlig den japanske Menopoma eller Kæmpe-Salamander, der længe 

 kun fandtes levende i Lcyden, nu ogsaa i de zoologiske Haver i 

 London og Paris. 



27* 



