417 



rede naaet mere end Halvdelen af sin fulde Størrelse, 

 inden Baglemmerne begynde at komme frem, først blot 

 som en lille Knude , senere forlænger denne sig og 

 sondrer sig i to Afsnit, af hvilke det underste bliver lige- 

 som takket eller udskaaret i Kanten; det er Tæerne, der 

 antydes paa denne Maade. Baglemmerne have allerede 

 naaet deres fulde Størrelse, og endnu seer man Intet til 

 Forlemmerne; pludselig ville vi en Uag see en af vore 

 Larver stikke en Arm ud af et Hul, ligesom af et Ærme- 

 gab, og derpaa maaskee ligesom forskrækket over sin 

 egen Dristighed hurtig trække den til sig ind under Huden 

 igjen; aabner man nu nogle af dens Jevnaldrende for at 

 see, hvorledes dette hænger sammen, vil man opdage, at 

 nu have de alle begge Forlemmerne hggende fuldfærdige 

 i Gjællehulen under Huden*). Paa deri Tid da Forlemmerne 

 komme tilsyne, har Larven omtrent naaet sin fulde Stør- 

 relse; den er nu en underlig Mellemting mellem Hale- 

 tudse og Frø, den har endnu den førstes Mund, Gjælle- 

 spalte, Legeme og Hale, men dertil 2 veludviklede Par 

 Lemmer af det for hver Paddeart bestemte indbyrdes 

 Størrelseforhold. Efter faae Dages Forløb har den faaet en 

 endnu større Lighed med en voxen Frø; Hornkjæberne 

 ere nemlig faldne af. Munden har ud\idet sig til det 

 charakteristiske store Paddegab, og Gjællespalten har lukket 

 sig; Gjællebuerne og de indre Gjæller forsvinde nu, Tar- 



") Det er altsaa kun tilsyneladende, at Baglemmerne udvikles førend 

 Forlemmerne. Duges har seet Fingrene adskilte og udstyrede 

 med Sugeskaale hos en Løvfrø, paa samme Tid som Bagfodens 

 Tæer kun vare antydede ved smaae Takker og Furer, og det 

 første Spor til Forlemmerne er tidligere tilstede end den tilsva- 

 svarende Kim til Baglemmerne. Men medens denne strax er 

 synlig udvendig, opdages hin først ved Dissektion. 



