12 J. Sparre Schneider 
Strm., granarius L., niger Panz. og tristis Panz., men kun for 
etpar af disse 14 arter opgiver han nærmere lokalitet, og de 
fleste nar vel neppe op i den egentlige arktiske region. 
439. Ægialia sabuleti Payk. (69° 40’). 
Udbredt i de to sydlige amter, hvor den ma regnes for 
et af de mest karakteristiske insekter, ligesom den overho- 
vedet uden tvivl er af arktisk udspring. Dybvik i Folden 
og Saltdalen (Hagemann), Bodø (Maklin), Bjørkvik og Evenæs 
i Ofoten (Zetterstedt), selv har jeg fundet den ved Mälsnæs, 
Moen og Bakkehoug i Målselven, Hillesø, Kjosen i Lyngen 
samt nordligst på Tromsøen og ved Tromsdalselvens udløb, 
hvor den navnlig er talrig under opkastet tang og halvtør 
gjødsel, men neppe har den her nået sin nordgrændse. På 
finsk side er den bemærket ialfald til Muonioniska. I sin 
udbredelse følger den kysten og de større dalførers elvelinier, 
da den, som navnet også betegner, er en ægte sandboer, og 
heller ikke er den hos os fundet i nogen høide, der oversti- 
ger c. 50 m. over havets nivå. 
Platysoma. 
440. Pediacus fuscus Er. (70°), 
Tilhører kun de indre distrikter, hvor Pinus vokser. 
Af Hagemann er den i etpar eksplr. funden i Saltdalen, selv 
tog jeg 4 stykker ved Bakkehaug i Målselven 9 juli 1883 
under furuved på gårdstunet, og såvel Zetterstedt som Stau- 
dinger fandt den ved Bossekop i Alten under furubark. 
Denne art, som nok tør have et arktisk udspring, synes at 
være endnu sjeldnere søndenfor polarcirkelen og er mig be- 
kjendt kun observeret på Modum; på finsk side er den fun- 
den op til Hetta under c. 68° 40’. 
I «Enumeratio» opføres P. depressus Hbst. som funden 
såvel i det sydlige Norge som i Finmarken, men disse op- 
gaver må vel alle refereres til fuscus, i hvert fald Zetter- 
stedts art fra Bossekop i Alten, 
