Coleoptera i Norges arktiske region 97 
af karakterformerne i vor arktiske Coleopterfauna. Saltda- 
len (Hagemann), Harstad i Trondenæs, Mestervik i Malan- 
gen, Moen og Bjerkeng i Malselven, Storstennæs i Balsfjord, 
Tromsø, Hillesø, Nordfuglø, Alteid og Polmak (ipse), Bosse- 
kop i Alten almindelig (Staudinger), «in Betuletis tote Nord- 
landiæ sat frequenter» (Zetterstedt). 
Skjendt den ifølge Seidlitz forekommer over hele Eu- 
ropa, er den dog vistnok hyppigst omkring og nordenfor po- 
larcirkelen og ma sikkert regnes til de arktiske elementer. 
I det sydlige Norge er den sparsom, om end forekommende 
ned til Kristiania, for Sveriges vedkommende nævner Thom- 
‘son Dalarne som den sydligste forekomst, og i Finland nar 
den ikke fuldt til den Gide grad efter meddelelse fra Sahlberg. 
498. G. serraticornis Payk. (69° 40°). 
Sjelden og lokal. 2 eksplr. fangede jeg ved Rognmoi 
Målselven 1 juli 1885, hvor den syntes at flyve ganske tal- 
rig, uden at jeg dog fik anledning til at indsamle flere, des- 
uden har jeg fundet et enkelt individ på den nordlige skra- 
ning af Tromsdalen 30 mai 1888. 
Som affinis er serraticornis vistnok også et arktisk ele- 
ment, der udenfor Skandinavien kun er observereti Mellem- 
europas bjergtrakter, men overalt synes at være meget spar- 
som. Hos os er den bemærket helt ned til Sarpsborg og i 
Sverige til Småland, for Finlands vedkommende savner jeg 
opgaver. 
499. OC. impressus Fabr. (70°). 
Udbredt men lokal og enkeltvis, Harstadi Trondenæs 
16 juli 1885, Hillesø 26 juni 1887,.Fagerli i Mälselven et 
enkelt vingedække, der med temmelig sikkerhed har tilhørt 
impressus, i 1888, samt Alteidet 22 juni 1878, på hver loka- 
litet kun et enkelt individ (ipse), Bossekop i Alten var. a. & b. 
Zett. (Staudinger), Haksten og Skjærvø (Zetterstedt). Også 
i de svenske Lapmarker blev den af Zetterstedt funden gan- 
_ ske almindelig, og trods sin store ndbredelse foravrigt er den 
