Den nord-norske fjeldbygning. 97 
øst af Slettetindernes fjelddrag, der i Middagsfjeldet når 
sin største højde med 635 m. Mod nord gar dette fjeldparti 
over i de lave asdrag cm Harstad. Ved Kvantoskar, der 
fra Nordre Storvands sydlige botten fører ned til Vâgsfjord, 
er Slettetindernes fjelddrag udskilt fra Sørvikfjeldets drag, 
hvis højeste toppe når en lignende højde som Middagsfjeldet. 
Mod syd som mod vest er Nordre Storvandbækken om- 
kranset af lavere åsdrag. I Torskevasfjeldet nar disse sin 
største højde med omkring 490 m. 
Afdelinger, der ligger ind under urfjeldet, træder efter 
det her omhandlede landparti kuns højst underordnet frem. 
Forøvrigt bygges fjeldgrunden af yngre sedimentære under 
Balsfjordgruppen og Tromsø glimmerskifer-gruppe hørende 
lagrækker. 
Efter den ovenfor nævnte brede indskjæring, der fra 
Strømsbotten i Kvedfjord fører op til Søndre Storvand, 
vil der ofte være at påtræffe mægtige aflejninger af krystal- 
linisk kalksten under en i regelen noget variabel lagstilling. 
Inden de højere liggende ni eauer efter de herfra mod nord 
opstigende åsdannelser bygges fjeldgrunden derimod af kvart- 
sitisk glimmerskifer, der viser en nordsydlig strøgretning 
med stejlt østligt fald. Ved nordre side af Storvand kalk- 
stenslag i smuk og regelmæssig lagstilling under stejlt syd- 
ligt fald. Ved Gausvik vand — ned mod Tjelsund — grøn- 
ne kloritiske skifere i vedsel med tildels mægtige lag af en 
gulhvid temmelig småkornig magnesia-kalksten, der viser en 
strøgretning af n. 40° v. med 60° nordostligt fald. Lidt 
længere mod nord i en her isoleret fremstikkende knaus 
bygges fjeldgrunden af milde sorte kulstofholdige skifere. 
At de her fremtrædende sorte og kulstofholdige skifere 
ligger ind under Balsfjord-gruppen er der vistnok på forhånd 
al grund til at forudsætte og antagelig må også de mægtige 
kalkstens lannelser om Storvand og Storjord være at indordne 
under den samme gruppe, Den ovenfor phonon optræden- 
