Den nord-norske fjeldbygning 101 
klumper og årer af en granitartet sten. På kartet er disse 
skifere lagt ind under urgneisen. Måske kunde de med lige- 
såmegen ret være at betegne som Balsfjordskifere, dannede 
under særlige forholde af fra urfjeldet hentet materiale. 
Langs efter Vågsfjorden bygges de lavere niveauer 
efter det herfra opstigende fjelddrag afBalsfjordskifere, der igjen 
efter de egentlige højfjeldspartier afløses af lagrækker af 
glimmerskifer under en, såvidt det kan sees, afvigende lag- 
stilling. 
Langs efter Vågsfjorden træder de forskjellige byg- 
ningsgrupper således frem under en regelmæssig påhinan- 
denfølge. 
Anderledes træder forholdet i så henseende frem til den 
østlige side mod Storvandet. 
Etter de lavest liggende niveauer efter underlandet om 
Storvand bygges fjeldgrunden*) af karakteristisk glimmerski- 
fer. Derimod træder Urfjeldets gneis frem opefter afsatserne 
af det fra vandets østlige side opstigende fjelddrag, medens det 
egentlige højfjeld igjen findes bygget af glimmerskifer. Hvor- 
vidt Balsfjordskifere her stikker frem mellem gneisen og den 
højere liggende glimmerskifer, har der hidtil ikke været an- 
ledning til at påvise. At glimmerskiferafdelingen i lavlan- 
det om Storvandet oprindelig har lagt ind under den samme 
afdeling, der bygger højfjeldet, er der vistnok al grund til 
at forudsætte. I så tilfælde må stærke dislokationer her 
have fundet sted. 
Landpartiet mellem Harstad og Bergsvågen er gjennem- 
sat af lave mildt formede åsdrag og går mod nord over i den 
lave langt fremspringende Trondenes-halvø. 
Bergarten dannes efter de lavere niveauer i strøget om 
Harstad af glimmerskifer og stribet hornblendeskifer tildels 
med mægtige indlejninger af kalksten. Strøgretning n. 209 
ø med indtil 20° østligt fald. Opefter Ramfløjen, — en lay 
*) Cfr. profilrits no, 50, 
