102 Karl Pettersen. 
ås, der stiger op fra Bergsvagsbotn — lag af kalksten i svæ- 
vende lagstilling. 
Den hele afdeling er her — trods det stærke krystal- 
liniske præg, som skiferne viser, — dog måske nærmest at 
lægge ind under Balsfjordgruppen. 
Trondenes-halvøen når sin største højde i Ringbjerget 
med 130 a 150 m. Dette åsdrag er bygget af lagrækker af 
en glinsende skifer, sandstensartet kvartsit med hyppige ind- 
lejninger af kalksten og magnesiakajksten. 
Ved Trondenes kirke viser lagstillingen en stregret- 
ning af n. 20° ø med 20° østligt fald. Pa halvøens yterste 
fremspring mod nord, det såkaldte Kraknes, optræderi skife- 
ren hyppige indlejninger af en gräligsort temmelig finkornig 
magnesiakalksten. Den er ofte stinkstensartet og indeslutter 
hyppige indfældninger af en klar gjennemsigtig kvarts ‘dels 
i sterre og mindre klumper dels ogsa i langagtig udtrukne 
tyndere eller bredere striber. Fra Kraknes sydover langs 
Bergsvågen afbøjes skiferens strøgretning lidt efter lidt 
til n. 50 a 60° ø mod 20° sydostligt fald. Kalkstenen op- 
træder her temmelig tyndlaget. 
Qgså Trondenes-halvøens berggrund antages nærmest 
at kunne henlægges under Balsfjordgruppen. 
Stangeneshalvøen, der skyder sig frem langs den østlige 
side af Gangsåsbotn, afsluttes mod nord ved den såkaldte 
Gangsås. Efter de lavest liggende niveauer optræder her en 
gneisartet skifer, indfældt med granitiske udsondringer. Over 
denne antagelig til Urfjeldet hørende afdeling optræder lag- 
rækker af sorte til grenlige skifere, der viser en strøgret- 
ning af n. 60° ø med 30° so. fald. Petrografisk må disse ski- 
fere nærmest være at indordne under Balsfjordskiferne. Det 
skal i så henseende også bemærkes, at vegsten, — der sær- 
deles hyppig findes knyttet til Balsfjordgruppens lagrække 
— skal findes optrædende her. Vegstens-materialet til Tron- 
denes gamle kirke er i sin tid antagelig hentet herfra. 
