Den nord-norske fjeldbygning 105 
strøgretning og 45" østligt fald. Disse dannelser ligger åben- 
bart ind under Balsfjord-gruppen. 
Vestenfor Tenvandet skyder fra den nordlige side af 
Kvedfjordvejen den såkaldte Storhoug sig frem som en isole- 
ret liggende knaus. Efter de laveste partier af hougen stik- 
ker gneisartede lag frem under en strogretning af n. 50° v. 
med indtil 45° nordostligt fald. Gneisen overlejes af milde 
kulstofholdige lerglimmerskifere, der i bølgeformig lagstilling 
bygger hougen herfra op til top. 
Som det vil fremgå af det ovenfor leverede omrits af 
de orografiske bygningsforholde efter det her omhanllede 
landparti, der således udfylder Hindøens nordostlige del, 
indeslutter dette ved siden af ås- og fjelddragene anseelige 
lavlandspartier, der i hej grad er myrdækkede og opfyldte 
med større og mindre ferskvande. De geologiske bygnings- 
forholde lader sig således her ikke altid forfølge i mere di- 
rekte sammenhæng, men er man derimod ofte henvist til så- 
vidt muligt at knytte de forskjellige mer eller mindre spredte 
aflæsninger til et hele. Det vil således her navnlig være 
forbundet med store vanskeligheder på ethvert sted bestem- 
tere at kunne holde ud fra hinanden afdelinger, der ligger 
ind under glimmerskifer-gruppen fra sådanne, der tilhører 
- Balsfjordgruppen. Og det såmeget mere, som afdelinger af 
disse forskjellige bygningsgrupper oftere,som det synes, som 
følge af stærke dislokationer regelløst kan være kastet om 
hinanden. Man vilsi så tilfælde nærmest være henvist til 
her at fæste sig ved petrografiske forholde, som dog på grund 
af de ved trykkræfter fremkaldte omdannelser ikke altid 
vil kunne afgive fuldt afgjerende skjelnemærker. 
Hindøens bygningsforholde å samlet oversigt. 
Den største delaf Hindøen danner et bojfjeldsparti, der 
ved dybt indskårne ejder og fjordløb er opløst i en række 
mindre indbyrdes udskilte fjeldpartier. Mod gens nordostlige 
