108 Karl Pettersen 
dende bergarters sejge strukturforhold kan haveøvet et end stær- 
kere modtryk. Det er antagelig disse kræfter, der har vir- 
ket bestemmende ligeovenfor lagstillingsforholdene indet det 
her omhandlede bækken. 
Denne indsænkning synes forøvrigt mod nord-vest og- 
så at have nået indover det egentlige urfjeldsterritorium, 
idet fjeldgrunden langs efter Kvedfjordens østlige side delvis 
må have taget del i denne. Den sidearm, som den egentlige 
Kvedfjord skyder ind i sydostlig retning mod Strømmen, an- 
tages således at måtte være fremgaaet under den her om- 
handlede sænkning. Gneisens lagstilling er nemlig her af- 
bøjet, så strøgretningen falder sammen med sidefjordens 
længdeløb og således stærkt afviger fra den, der forøvrigt 
er rådende efter det lange indskjæringsbælte, hvoraf den 
egentlige Kvedfjord udgjør en del. Hertil kommer endvidere 
at gneisafdelingen mellem Strømmen og sydover til Gulles- 
fjordens sidefjord Østerfjord viser en regelmæssig lagstilling 
med øst-vestlig strogretning og sydligt eller nordligt 
fald. Denne lagstilling er stærkt afvigende fra den, der 
ellers er rådende inden gneisafdelingen langs efter Gulles- 
fjord. Derimod falder den sammen med den, der er stærkest 
fremtrædende efter det ovenomhandlede nordostlige under- 
land og den synes således nærmest at kunne være at føre 
tilbage til de samme dislokationskræfter, som her har øvet en 
bestemmende indflydelse ligeovenfor stratificationsforholdene. 
At indsænkninger ligeledes må have fundet sted langs 
efter den egentlige Kvedfjord og navnlig efter Gullesfjord 
synes med bestemthed at måtte fremgå, når der sees hen 
til de forskjellige strimler af lerglimmerskifer og glimmerskifer 
med kalkstensindlejninger, som her stikker frem på forskjel- 
lige steder efter de lavere niveauer og hvis stejlt stillede 
lagrækker tildels kan findes at skyde sig ind under urfjeldet. 
Da afdelinger af disse yngre sedimentære dannelser intetsteds 
er at påvise efter urfjeldsterritoriets højere liggende niveauer, 
