Den nord-norske fjeldbygning 121 
Rollas fjelddrag er hygget af lagrækker af glimmerski- 
fer antagelig med indlejninger af kalksten Lagenes strøg- 
retning n. 20° v. mod 20 a 30° nordostlig indskyden. Fra 
Vagsfjorden træder lagstillingen skarpt frem op efter fjeld- 
veggene, der stejle og nøgne skyder sig op fra havfladen. 
Over det lave underland mellem Havnvik og Ibestad 
kirke bygges fjeldgrunden af en hard kvartsrig glimmerskifer 
med tildels mægtige indlejninger af en i hø) grad grovkomig 
kalksten. Lagenes strøgretning regelmessig n. 20° v. fald- 
vinkelen kontant østlig, — overstiger sjelden 20°, men af- 
bøjes ofte derunder og kan på sine steder nærme sig horison- 
talfladen. Glimmerskiferen indeslutter her underordnede ind- 
lejninger af en hvid gneisartet tildels granitisk præget berg- 
art. Den hvidlige feltspath viser ofte en fin tvillingstribning, 
Fra Havnvik stiger Sula op til en højde af 852 m. 
Den er fra fod til top bygget af glimmerskifer med hyppige 
kalkstensindlejninger. Stregretning regelmæssig n. 20° v. 
med omkring 20" østlig indskyden. 
Andorg-ø 
Øeus fjeldgrund bygges af lagrækker, der ligger ind 
under glimmerskifergruppen. Langs Bygden viser lagene en 
strøgretning af n. 20° v. mod 20° østlig indskyden. Glim- 
merskiferen indeslutter her hyppige indlejninger af kalksten. 
Efter de høje fjeldpartier, der rejser sig langs Mjøsund, viser 
lagstillingen en sydostlig faldvinkel, der altid er svaz og sjelden 
overstiger 20° 
Andorgsens glimmerskifer indeslutter på sine steder 
gneisartede lag — i lighed med forholdet på Rolla mellem 
Havnvik og Ibestad. I henhold til Keihaus beskrivelse byg- 
ges fjeldgrunden op efter de højeste partier af Durmålstind 
af en gneisartet dannelse. I hvilket forhold denne sidst- _ 
nævnte bergart står til glimmerskiferen, må fortiden lades 
