Den nord-norske fjeldbygning 129 
centrisk efter en næsten fuldt afsluttet cirkel af 9 a 10 m. 
gjennemsnit. Langs efter periferien falder lagene udad, efter 
de mere centrale partier derimod indad. 
Lægges et profil fra gården Kvanås forbi Græsmyrvan- 
det i omkring vestlig retning til den gneis-granitiske rand- 
kant, så vil man altså ved Gisundet først træffe glimmer- 
skifer med kalkstensindlejninger under en variabel og tildels. 
stærk vreden lagstilling. Ved gården Langhoug ved Græs- 
myrvandet vil glimmerskiferen findes afløst af en hvid sand- 
stensartet kvartsit, der viser et stejlt vestligt fald. Herfra 
ligetil den gneis-granitiske østrand fandtes fjeldgrunden over- 
alt overdækket og det lykkedes ikke her at påtræffe fast 
berg. Det således overdækkede landparti har en ganske an- 
seelig brede, og der kan vistnok være mulighed for, at der 
her skjuler sig svingninger i faldretningen, så skiferen i gneis- 
granitens mere umiddelbare nærhed, ligesom tilfældet er len- 
gere syd mod Tranøbotn, i virkeligheden måske kunde vise 
et affald fra samme. 
Den lille Skogsnesholme skyder sig op fra Gisundet 
straks nordenfor Kvanäs. Holmeu er bygget af en hvid kor- 
nig kalksten. Også her er lagstillingen i høj grad forrykket 
og vreden. 
Efter strandpartierne straks søndenfor Gibostads huse- 
bygninger optræder megtige kalkstenslag med sydvestligt 
fald. Kalkstenslagene falder her fra den straks i nærheden 
fremstikkende gneisgranit og på det nærmeste i konform lag- 
stilling med denne. 
Den lille Æpg-ø, der dukker frem noget sendenfor Gi- 
bostad, er bygget af glimmerskifer med kalkstensindlejninger. 
Lagene falder her 30° so. 
Som det vil sees af den her leverede fremstilling fal- 
der skif rafdelingens lagrækker overalt, hvor mere umiddel- 
bar kontakt har været at aflæse, fra urfjeldets gneisafdeling. 
Lagstillingen synes derunder tildels at boje sig EL græn- 
