Den nord-norske fjeldbygning 131 
således frem paa det nærmeste ligeløbende med Dyrøsundets 
længderetning. 
Det vestlige randparti langs Dyrøsundet danner et la- 
vere fjelddrag, der mod øst falder ned mod en dybere ind- 
skjæring, der som en gjennembrudsdal fører fra Brostadbotn 
i nord til det førnævnte Rørvand ved Sagfjord — ved Fax- 
tindernes østlige affald. Mellem denne indskjæring og den 
østenfor liggende Skøelvdal — med udmunding mod Sør-Rei- 
sen — rejser sig Børingens 1090 m. højtstigende fjeldparti. 
De her omhandlede fjelddrag mellem Dyrøsundet og 
Skøelven er, efter hvad der hidtil er iagttaget, fra fod til top 
byggede af lagrækker, der ligger ind under glimmerskifer- 
gruppen. Først længere mod øst langs efter det nedre løb 
af Tømmerelven, der under nordligt løb gjennem Reis-vandet 
falder ud i bunden af Sør-Reisen, træder der frem lagrækker 
af grønne til Balsfjordgruppen hørende skifere under en re- 
gelmæssig strøgretning af omkring o. v. med nordligt fald. 
Ved Tømmerelvdalens afslutning sydover opad mod højfjelds- 
vidderne afløses disse havkrystalliniske skifere af lagrækker 
af glimmerskifer. Denne træder her frem wunder afvigende 
lagstilling under en omkring nord-sydlig strøgretning med et 
svagt vestligt fald. Ved nedgang fra højfjeldsmarkerne til 
Haukelibotn — et dalføre, der fra nedre Salangsdal skjær 
sig frem i nordlig retning — træffes atter lagrækker af Bals- 
fjordgruppens grønne skiferdannelser, også her under en øst- 
vestlig strøgretning med omkring 20° nordligt fald. 
Ved Kastnes sydligst ved Dyrøsundet glimmerskifer 
med tildels mægtige kalkstensindlejninger under en lagstil- 
ling, der ganske falder sammen med den, der råder efter Fax- 
tinderne og langs efter Astafjorden — nemlig n. 20° v. med 
20° østligt fald. Ved Betholmen straks nordenfor Dyrøsun- 
dets udmunding mod Solbergfjorden glimmerskifer på det nær- 
meste i horisontal lagstilling. 
Efter Børingens fjelddrag er lagstillingens faldretning 
