142 Karl Pettersen 
fjord optræder efter de lavere niveauer langs strandpartierne 
en skiferafdeling, dannet af tyndlagede hornblendeskifere og 
glimmerskifere under en omkring øst-vestlig strøgretning og 
stejlt sydligt fald (cfr. afd. I pag. 79) og herunder tildels 
skydende sig ind under urfjeldet. Denne skiferafdeling må. 
utvivlsomt være at lægge ind under en af de yngre sedi- 
mentære krystalliniske skifer-grupper. Lignende bandstrim- 
ler af den kalkstensførende glimmerskifer stikker også frem 
i nærheden af Skårliodden ved Gisundets udmunding mod 
Malangen. Den kalkstensførende glimmerskifer viser her en 
strøgretning af n. 30° o. med stejlt vsv. fald. 
Efter Gisundets østlige side optræder Rødbergs-graniten 
i et længere bånddrag, men forøvrigt bygges fjeldgrunden 
her af lagrækker, der ligger ind under glimmerskifergruppen, 
Efter Rødbergsgranitens vestlige randkant ud mod sundet 
træder tildels frem smale bånd af stejlt stillede glimmerski- 
ferlag, der stryger ligeløbende med sundet og under stejl 
vinkel skyder sig ind under Rødbergsgraniten, Lagstillingen 
er her efter strøgretningen samstemmende med den, der er 
rådende inden den nysnævnte skiferafdeling ved Skårliodden, 
— men forøvrigt antiklinal. 
Den stejle lagstilling, hvorunder skiferen til begge sider 
af sundet skyder sig ned under urfjeldet, peger hen på at 
stærke dislokationer her må have fundet sted. At sunddan- 
nelsen nærmest må være at føre tilbage til disse, kan der 
vistnok være al grund til at forudsætte. 
I lighed med den sydlige del af Gisundet antages der- 
for også den nordlige del at måtte være at betegne som et 
indsænkningsbækken. Megtige lagrækker af glimmerskifer, 
der oprindelig har udfyldt det nuværende sundløb, er sunkne 
ned under den nuværende havflade og er derunder blevne 
pressede ind under det til begge sider fjemstikkende urfjeld. 
Dybderenden efter den her omhandlede del af Gisuudet 
når ned til 20 a 30 favne (87 a 56 m.) 
