Den nord-norske fjeldbygning 145 
fortsætter herfra videre udefter halvøen mellem Malangen 
og Balsfjorden, og bygger fjeldgrunden udefter til ytre Ma- 
langsejde. Lagstillingen viser efter disse strøg overalt en 
temmelig regelmæssig strøgretuing af n. 60" 0. med 20 a 
30° n, v. fald. Fra ytre Malangsejde optages halvøen af et 
bredt smådækket underland, der ligger åbent mod Malangen, 
medens det mod øst og nord omkredses af høje fjeldpartier 
— Slettefjeldet, og Kobbevågsfjeldet mod øst langs efter Bals- 
fjordens ytre løb, mod nord derimod Balsnestind, Bentsjord- 
tinden og Ansnestinderne, der her danner halvøens nordlige 
randbælte (cfr. afd. I pag. 13 n. 12). Medens underlandet 
for en væsentlig del ligger ind under Balsfjordgruppen, byg- 
ges derimod de heje fjeldpartier, der omkredser dette, af glim- 
merskifergruppen. Efter Slettefjeldet, Kobbevågsfjeldet og 
enkelte af de fjeldpartier, der rejser sig umiddelbart fra un- 
derlandets nordside viser glimmerskiferen fremdeles en lag- 
stilling, der falder sammen med den, der er râdende efter 
Balsfjordafdelingen, — nemlig en strøgretning af n. 60° o. 
mod nordvestligt fald. Efter halvøens nordlige afsluttende 
randparti viser lagstillingen derimod en strøgretning af n. 
20° v. mod 20 a 30° østlig eller vestlig indskyden, idet fald- 
vinkelen mellem Ansnestinderne og Bentsjordtinderne fra 
østlig slår over til vestlig (cfr. profilrits fig. 59.) Efter dette 
randparti danner lagstillingen således en enkelt svag synkli- 
nal fold. 
Med hensyn til de kræfter, der har været i virksom- 
hed ved fjorddannelsen her, så vil man i henhold til den her 
leverede fremstilling have at sondre mellem fjordens ytre del, 
der skjær sig ind mellem Senjen-ø og Kvalø, og sammes indre 
del. 
Hvad den ytre del angår, så vil man navnlig have at 
fæste sig ved de forskjellige båndstrimler, dannede af lag- 
rækker af den kalkstensførende glimmerskifer langs fjordens 
vestlige side, Da disse alene træder frem EE de lavest 
