174 Karl Pettersen 
her kuns lidet forrykkede lagstilling i det hele og store ra- 
ger op over den vestenfor liggende gneisafdelings hejrands- 
partier, så må dette være at fore tilbage til senere omord- 
ninger, fremkaldte enten ved erosioner efter gneisfeltet eller 
ved dislokationer til den ene eller anden side. Som hårde 
og sejge bergarter må gneisen med gneisgraniten imidlertid 
have ydet de eroderende kræfter en forholdsvis stærkere 
modstand end den mildere kvartsitiske glimmerskifer. Der er 
således vistnok kuns liden sandsynlighed for, at den forudsæt- 
ningsvis oprindelig højere stigende gneisafdeling gjennem erode- 
rende kræfter skulde være bleven bragt ned til niveauer, der 
ligger lavere end skiferafdelingernes hojfjeldspartier mod øst. 
Den i det hele så lidet forrykkede lagstilling, der er 
rådende inden glimmerskiferafdelingen mod øst, synes ikke 
at skulle tale til gunst for en forudsætning om, at bjergmas- 
serne her gjennem horisontalt virkende trykkræfter skulle 
være blevne stuede således op, at de derunder kom til at 
rage op over det venstenfor liggende urfjeld. Heller ikke 
kunne de antages at være blevne løftede ved masser f. e. 
af underliggende Balsfjordskifere, der fra siden vare blevne 
trykkede ind under glimmerskiføren. I dette tilfælde måtte 
vistnok lagstillingen inden de løftede afdelinger være blevne 
forrykket efter en stærkere målestok end forholdet i virke- 
ligheden er. Lagstillingsforholdene inden glimmerskiferafde- 
lingen træder dertil også gjennem lange strøg så ensartet 
frem, at en sådan forudsætning vistnok ikke vil kunne god- 
kjendes. 
At de omhandlede fjeldpartier skulle være blevne hæ- 
vede i vejret ad anden vej ved vertik lt opad virkende kræf- 
ter, kan heller ikke være al forudsætte, Den videnskabelige 
erkjendelse synes for tiden tilbøjelig til at afvise be- 
rettigelsen af enhver forudsætning om, at continentale ni- 
veauforandringer kan være at føre tilbage til sådanne kræfter. 
Hvorvidt denne opfatning er berettiget eller ej, skal her 
