Kvænangen. 
Et bidrag til besvarelse af spørgsmaalet om fjorddannelsen 
— med kart og profiler — 
af 
Karl Pettersen. 
Sager man op efter de dalfgrer, der fra det nordlige 
Norges kyststrøg skyder ind mellem indlandets fjeldpartier, 
vil man finde dem præget af forskjellige hyppige vexlinger i 
de ydre formforholde. Snart kunne de efter længere stræk- 
ning knibe sig sammen til trangere fjeldspalter, snart kunne 
de atter udvide sig og derunder danne anseelige dalbække- 
ner, der i sin tid antagelig enten have været udfyldte med 
større eller mindre ferskvands-sjøer eller ogsaa dannet tidli- 
gere fjordbotner. Ikke saa sjeldent udvider den inderste 
dalbotten sig til et forholdsvist anseeligt indsjølignende bæk- 
ken. Saaledes skal her navnlig kunne fremholdes Salangs- 
dalen, hvis søndre parti skyder sig i retning fra nord mod 
syd gjennem de mægtige fjeldmasser, der i strøgene mod 
rigsgrændsen skyde op fra Torneåtræsk og Nora-javres vide 
hgjfjeldsindskjæringer. Denne dal afsluttes indad som en 
fuldstændig kjedeldal og udvider sig her i partierne om 
Bonnesgaardene — i en højde af omkring 600’ (188 m.) o. 
h, — hvor den danner forholdsvis vidstrakte Aes der i 
