9 Karl Pettersen. 
sin tid utvivlsomt have dannet bunden for en større fersk- 
vands-sjø. 
Hermed analoge forholde ville ogsaa være at paavise 
langs efter disse egnes talrige fjordløb, der — snart mere 
selvstændige snart mere umiddelbart knyttede til fjelddalene 
— skyde sig frem mellem kyststrækningens øer og indlan- 
dets fjeldpartier. 
Kvænangen danner et anseeligt fjordløb (se fig. 1) inden 
den nordligste del af Tromsø amt — lige ved grændsen mod 
Vest-Finmarken. Fra den egentlige fjordmunding ud mod 
det aabne hav mellem Bergs-halvøen og Arn-g indtil den 
inderste fjordbund er længden omkring 7 norske mil (79 km.) 
De yterste 3 mil (34 km.) kunne imidlertid i orografisk hen- 
seende lige saa snart være at opfatte som en til den egent- 
lige fjord knyttet havarm. Under denne forudsætning vil 
der ved Kvænangen alene være at forstaa den del af fjorden, 
der fra den ytre afslutning af Kvænangstindernes halvø (Mei- 
lands halvø) skjær sig ind mellem fastlandspartierne gjennem 
et længdeløb af ca. 4 n. mil (45 km.) 
Kvænangens inderste parti dannes af to paa hinanden 
følgende bækkener af forholdsvis ret anseeligt fladeindhold. 
Ved tvende smale og stride strømløb ere disse saavel ind- 
byrdes umiddelbart tilknyttede som ogsaa satte i direkte 
forbindelse med fjordens ytre patier. Forholdene, som de 
her træde frem, ere i flere henseender ret mærkelige og 
skulle i det følgende nærmere søges fremstillede. 
Fra den inderste fjordbund skyder en trang sidegren — 
den saakaldte Sørfjord — sig ind i vestlig retning. Isammen 
med Sørfjordens søndre bred danner fjordbunden en konkav 
buelignende kurve af omkring 7 km. længde, hvoraf 2 à 3 
km. vedkommer Sørfjorden. Efter denne falder der ud en 
række af større og mindre vasdrag, som efter sit strømløb 
udover divergere paa en mere eller mindre regelmæssig 
maade og udad altsaa konvergere mod et tilnærmelsesvis 
