Kvænangen. 11 
dalene. Gabbroartet sten bryder frem paa flere steder langs 
efter Kvænangen og navnlig over Meilands- og Bergs-halvøen, 
hvor den skyder op i mægtige drag. 
Efter Kvænangsdalene og i strøgene om det indre bas- 
sin paa begge sider af samme bygges fjeldgrunden af lag- 
rækker, der ere at indordne under afdelingerne 2 b og 3 a. 
Fra Kjækan ved den inderste botten af det andet bassin og 
nordover langs efter Kvænangens østlige side ud til henimod 
Lille-Alten bygges fjeldgrunden derimod af lagrækker, der 
ere at indordne under Dividalsgruppens ældre afdeling. Lag- 
rækkerne gjennemsættes her hyppig af større og mindre par- 
tier af dioritisk sten. De bygge fjeldrag, der naar op til en 
højde af omkring 1500’ (570 m.) tildels ogsaa op imod 2000’ 
(627 m.) Langs fjordens vestlige side ud til Oxfjordejdet 
bygges derimod fjeldgrunden af lagrækker, der ligesom til- 
fældet er ved det indre bassin, ere at indordne under Divi- 
dalsgruppens yngre og Tromsø glimmerskifergruppes ældre 
afdeling. Led, der kunne vere at indordne under Dividals- 
gruppens ældre afdeling % a ere derimod her intetsteds 
at paavise. Saadanne ville heller ikke være at træffe hen- 
over fjeldpartierne vestover, forinden man naar hen til Rei- 
sen-elvens dalføre. Her om Reisen-fos i grændsestrøgene 
mod finlandsk Lapmark træder frem i dalens dybeste partier 
lagrækker af Dividalsfeltets ældste afdeling 2 a, en mild ler- 
skifer med derover liggende til gruppen hørende haarde 
kvartsitiske lag (afdeling 2 b). 
Den fra Kvænangen opskydende ø Nøkkelen er bygget 
af Dividalsfeltets ældre afdeling. Det samme er tilfældet 
med Skorpens østlige del, mens den vestlige del derimod 
bygges af kvartsitiske lagrækker tilhørende 2 b. 
Ligesom Oxfjordejdet paa den ene side og Altejdet paa 
den anden med de til samme knyttede fjorde Lille-Alten og 
Langfjord — den sidste en sidefjord til Alten — 1 orogra- 
fisk henseende danne skarpe grændser mellem Indre- og 
