52 
10. 
11. 
J. Sparre Schneider. 
2 forskjellige arter kan der neppe blive tale, ialfald 
efter mit udelukkende arktiske materiale at dømme. 
Prof. Sars's bemærkning, at var. expansa tilhører de 
indre fjordbunde, medens den typiske form hovedsagelig 
optræder ud mod kysten, kan jeg af egen erfaring be- 
kræfte, dog spiller dybden i de indre bassiner en aldeles 
uvæsentlig rolle, den ublandede arktiske fauna udfolder 
her sin hele fylde i en som oftest meget ubetydelig 
dybde, ja gaar tildels helt op i littoralbæltet. 
Nogle ganske unge individer tagne i Nordbotn holdt 
jeg i begyndelsen for at være N. delphinodonta, Migh, 
men er senere bleven overbevist om min feiltagelse ved 
direkte sammenligning med sikre eksplr. af denne ejen- 
dommelige lille art, som jeg har fundet flersteds i om- 
egnen af Tromsø, hvor den imidlertid er meget lokal 
og langt fra at være almindelig. 
Leda pernula, Mill. 
Ganske almindelig i Nordbotn paa sand- og lerblan- 
det bund, 10—25 favne, sparsommere i Kjeikanbugten; 
i Sørfjorden erholdtes kun et enkelt stort eksplr. (1. 22 
m. m.), i Baddern ogsaa kun et. Meget gamle indivi- 
der har næsten bestandig stærkt corroderede umboner 
og faar ofte tillige en mat overflade med meget mørk 
epidermis samt antager en kort og buget form. 
L. minuta, Müll. 
Kun 2 eksplr. blev fundne i Nordbotn i selskab med 
foregaaende, det største maaler 12 m.m. Jeg har over- 
alt fundet L. minuta meget sparsommere end L. pernula, 
som næsten aldrig mangler, hvor bunden er ler eller 
mudder, navnlig i de inderste fjordbassiner, medens L. 
minuta der er meget sjelden og først længere ud mod 
kysten bliver hyppigere, saaledes paa en enkelt lokalitet 
- i Tromsøsundet. 
12. 
Portlandia lenticula, Möll. 
