58 
J. Sparre Schneider. 
rige individer af en Chiton, som ved første blik stærkt 
mindede om Lepid. cancellatus, medens undersøgelsen af 
radula's og kapperandens bygning henviser den under 
Lophyrus, hvor jeg indtil videre vil opføre den som en 
eiendommelig form af L. albus. Ogsaa i Kjosen og nu 
nylig ved Tromsø har jeg fundet en lignende varietet, 
hvoraf nogle eksplr for et par aar siden blev sendt til 
bestemmelse hos hr. Friele, der antog dem for Lep. 
alveolus, M. Sars; ved direkte sammenligning med et 
sikkert bestemt individ af denne sidste har jeg dog se- 
nere overbevist mig om, at her har fundet en forveks- 
ling sted, og at eksemplarerne fra Kjosen gaar ind un- 
der L. albus. Denne varietet, som jeg har benævnt in- 
fuscatus, udmærker sig ved sin ensfarvede graa eller 
graabrune farve, der kan indtage hele skallens overside 
men oftest i midten af valvlerne efterlader et gulagtigt 
parti; det største eksplr. fra Kvænangen maaler 17 m. m. 
individerne af denne varietet fra andre lokaliteter er 
alle betydelig mindre. Blandt de graa forekom ogsaa 
et enkelt okergult eksplr., som jeg først troede var Lep, 
arcticus, G. O. Sars, men som heller ikke kan være an- 
det end Loph. albus, der i de arktiske egne, saavel lit- 
toral som paa dybere vand, altid har mødt mig med 
gult skal, medens det i diagnosen hedder: „colore niveo“. 
. Det synes næsten, som om jeg skulde ligge under for 
en større mystification, hvoraf jeg imidlertid af mangel 
paa sammenligningsmateriale fra sydligere trakter for 
øleblikket ikke er istand til at rede mig ud. Prof. M. 
Sars siger i sin reiseberetning fra Lofoten og Finmarken 
(Nyt Mag. f. Naturv. 6te bind 2det hefte) under Chiton 
cinereus: ,Ved Tromsø fandtes en graa eller lysebrun, 
og i Komagfjord hyppig en næsten begsort Varietet, 
hvilke begge ere noget smalere og mangle de brune 
Linier, som de ved Bergen og i Lofoten forekommende 
