68 
74. 
75, 
J. Sparre Schneider. 
tid funden talrig saavel i Finmarken af Verkriizen som 
i Trondhjemsfjorden af konservator Storm, fra hvem 
vort museum har faaet et par gode eksplr. Heldigvis 
har jeg opbevaret radula af det i Baddern fundne stykke 
og kan saaledes sammenligne med Sars’s figur; der er 
endel forskjelligheder i detaillerne, forøvrigt stemmer 
hovedtrækkene ganske nøie. Som hr. Friele i en speci- 
alafhandling har paavist, kan radulas bygning hos Odon- 
toglossa, navnlig Buccinum og Sipho, kun meget forsigtig 
benyttes som artskarakterer, da den er underkastet 
betydelige individuelle variationer, hvad jeg i fuldeste 
mon kan bekræfte; foreløbig er kun Buc. grønlandicum 
og Siph. tortuosus af mig bleven undersøgte, men de er 
tilstrækkelige til at vise, hvor vanskeligt det bliver at 
opstille nogen bestemt formel inden disse slægter, navn- 
lig har undersøgelsen af sidstnævnte art leveret ganske 
-mærkelige resultater. 
Cylichna alba, Brown. 
Forekom ikke synderlig hyppig i de 2 ydre bassiner, 
bemerkedes derimod ikke i Sørfjorden; i Nordbotn er- 
holdtes kun formen corticata, de i Kjeikan fundne indi- 
vider gaar nærmest ind under hovedformen, mellem 
begge bemærkes ganske jevne overgange. 
Cylichna striata, Brown (Cylichna propinqua, M. Sars, 
G. O. Sars p. 284, no. 200, tab. 18, fig. 5. a—d). 
Paafaldende nok bemærkedes den kun i Sørfjorden, 
hvor den imidlertid var talrig paa de fleste undersggte 
punkter; de største eksplr. maaler 8 m.m., større bliver 
den i Tromsø-trakten. Dette er en af de for de indre 
fjordbassiner mest karakteristiske arter og en ægte ark- 
tisk dyrform overhovedet, som neppe mangler nogetsteds 
i fjordbundene, hvor bunden er gunstig, blødt ler eller 
mudder, af dybdeforholdene er den aldeles uafhængig, i 
Ramfjorden er den saaledes ikke sjelden paa 100 favne 
