H. Kiær. — Om Dyrelivet i Balsfjorden. i7 



næviite dyrearter. Inde i Balsfjorden, f. expl. ved Stor- 

 steunæs findes et lignende, omend fattigere dyreliv, som 

 ved Tromsø. Ved Tenuæs er efter sigende fundet store 

 og vel iidviklede hatskjæl (Patella vulgata), hvilket bør 

 undersøges nøiere, da denne art ikke findes ved Tromsø 

 eller den ydre kyst udenfor Kvalø. 



Mellem stenene i fjæren findes ofte større eller mindre 

 partier af 1er. Udlerer af betydelig udstrækning findes paa 

 mange steder f. expl. ved Storstennæs, Berg, Tromsdalsel_ 

 vens udløb og i Hukøbotten. 1 leren graver sandorm, 

 »mak« (Arenicola piscatonim) i talrig mængde. Smaa in- 

 divider findes i øvre, de store i nedre del af fjæren. Selv 

 et stykke oppe i Tromsdalselven, hvor sjøen ved høivaude 

 maa være adskillig brak, lever Arenicola og Balanus. 

 Sandormen benyttes overalt til agn, men skal paa flere 

 steder være af mindre god kvalitet, rimeligvis efter ban- 

 dens beskaffenhed. Der paastaaes at »makken« trives bedst 

 paa steder, hvor leren af og til omspades (og derved hind- 

 res fra at komme i for stærk forraadning). I selskab med 

 sandormen graver sandmusling (My a arenaria og truncal a) 

 i mængde saavel ovenfor som nedenfor ebbegrænsen. 



Paa flade strækninger omtrent midt mellem høi- og 

 lavvande sees ofte banker af betydelig udstrækning bestaa- 

 ende af grus og smaasten overalt tæt besat med klaser af 

 blaaskjæl (Mytilus edulis) i alle størrelser fra et par mm 

 til 4 à 5 cm. Blaaskjællet opnaar aldrig fuld størrelse 

 paa disse banker, forst i den nederste del af fjæren findes 

 ud voksede individer. Sammen med blaaskjæl findes paa 

 bankerne hjertemusling (Cardium edule) og smaa lyserøde 

 skjæl (Macoma baltica). 



Sandbunden paa grundt vand. 



Ved laveste fjære falder paa enkelte steder stræknin- 

 ger tæt bevoksedc med lave grønalger omtrent tørre. Her 



