104 Tromsø Museums Aarshefter 28. — 1905. 



rige og afvekslende vegetation i og for sig frembyder iial- 

 mindelig heldige betingelser for en rig insektfauna. Saale- 

 des er det ogsaa givet, at det sydligste af Tromsø stifts 

 store dalfører, Vefsen med sine mange forgreninger, vil 

 yde en endnu rigeligere kontingent, men saa er da ogsaa 

 fauna' en der, h vad Strands enkelte samlereise godtgjør, 

 saa opblandet med sydligere elementer, at lavlandet om- 

 trent ganske har mistet sit arktiske præg. 



Længe havde det været min hensigt selv at besøge 

 Saltdalen for navnlig at komme i besiddelse af de mange 

 mere sydlige former, som der har sin nordgrænse, og som 

 endnu ikke eller kun meget sparsomt var repræsenteret i 

 vore samlinger, men først i 1897 føiede omstændighederne 

 sig efter ønske, saa jeg i dette og de to paafølgende aar 

 fik anledning til egenhændig at indsamle af Saltdalens 

 rige entomologiske skatte. I første aar vårede reisen kun 

 fra 6te til 25de mai, hvoraf en uge off redes paa Bodø, idet 

 sygdom i hjemmet kaldte mig hjem, netop da sommer- 

 fuglene skulde til at udvikle sit flor, i 98 naaede jeg Salt- 

 dalen 18de juni og samlede til 12te juli, i 99 kom jeg 

 ikke afsted før 8de juli og afbrød mine ekskursjoner alle- 

 rede 25de i samme maaned, da veiret begyndte at blive 

 altfor uregjerligt, og taalmodigheden slap op. 



Jeg kunde neppe have valgt et heldigere tidspunkt 

 for mine Saltenbesøg, der faldt i en af de insektrigeste 

 perioder, som jeg har oplevet i mine 30 arktiske sommere. 

 Dette gjælder hovedsagelig de 2 første aar, da vaaren kom 

 meget tidligt, og skjønt der i 98 faldt lovligt mange over- 

 skyede dage, som forringede udbyttet af de egentlige heli- 

 ophile arter, saa var der dog ellers en saadau overflod paa 

 insekter af alle slags, at man aldrig kom tomhændet hjem 

 fra ekskursjonerne ; jeg lagde ogsaa al min flid paa at 

 indsamle larver, og dette arbeide lønnede sig glimrende, 

 som man nedenfor vil se. 



