J. Sparre Seûneider, — Saltdalens Lepidoptert'auna. 117 



at 3 1 limner kom ud om høsten har vel sin gmnd i 

 den omstændighed, at pupperne i 3 aar lioldtes udenfor 

 de naturlige forhold ; jeg har en gang ogsaa faaet hunnen 

 af Saturnia pavonia ud om høsten. Forøvrigt er det et 

 velbekjendt faktum, at pupperne af visse arter, f. eks 

 Eriogaster lancstris, ofte Hgger flere aar, førend de alle 

 klækkes. 



De 16 arktiske ekspl. af versicolora, som opbevares i 

 vort museum (5 ^ 11 Ç, deraf et par fangede), frembyder 

 et meget ensartet udseeude men synes ikke ganske at 

 stemme med den af A. Bau i 1877 opstillede v. lapponira 

 fra svensk Lapmarken, der efter beskrivelsen maa være 

 betydehg mørkere. Vore eks[>lr. fra Saltdalen staar vel 

 nærmest som en intermediær form, forskjellig nok fra den 

 typiske versicolora til at kunne bære et eget varietetsnavn, 

 men jeg vil ikke yderligere belaste nomenclaturen, saa- 

 længe den ægte v. lapponica er mig ubekjendt in natura. 

 Eksemplarerne er gjennemgaaende noget større end vort 

 mellemeuropæiske materiale, idet bannerne maaler fra 54 

 til I^S, hunnerne fra, 58 — 75 mm, mellem vingespidserne. 



Drepana lacertinaria L. ab. scincula Hb. 



Det eneste arktiske eksplr. i vor samling, taget af 

 Hagemann ved Storjord, er en Imn, som staar omtrent 

 midt imellem hovedformen og den mørke ab. scincula; af 

 den sidste besidder vi et udpræget eksplr. {$), som jeg fan- 

 gede ved Kristiania sidst i mai 99. Schøyen gjør ingen 

 bemærkninger ved de tidligere i Saltdalen samlede eksplr. 



Acronycta auricoma F. v. pepli Hb. (pyhävara Hoffm.) 



Et eneste noget alTøiet hunindivid tog jeg ved Stor- 

 jord 0. juli 9K. Udenfor Saltdalen er den liidtil knn o))- 

 servoret ved Bodo og i Sydvarangor, 



