i28 Tromsø Museums Aarshefter 28. — l905. 



Geranium og en hiiu paa Heggejoten 4. juli. Foruden dis- 

 se har vi i samlingen endnu kun 2 individer, fra Maals- 

 elven og Porsanger. 



252. L. hastata L. 



Et meget stort (v. br. 30 mm.) friskt eksplr. ($) ved 

 Storjord 23. juni 98, ganske stemmende med klækkede 

 stykker fra Hannover. Jeg kan ikke bekvemme mig til 

 at slaa hastata og suhhastata sammen til én art, men 

 spørgsmaalet om artsforskjelliglied bliver jo ofte en smags- 

 sag; kan hænde jeg dog gaar for vidt i min opfatning af 

 stærkt differentierede former. 



L. silaceata (S. V.) Hb. v. deflavata Ötgr.V 



Jeg fandt kun et enkelt godt eksplr. ($) i Ura 29. 

 juni 98. Jeg har uheldigvis ikke anledning til at under- 

 søge de 2 af Schøyen sammesteds fangede eksplr., men 

 saafremt de stemmer med mit, kan de ikke komme ind 

 under v. deflavata Stgr. Grundfarven er vistuok ganske 

 udeu gult anstrøg, men tegningen forøvrigt saa afvigende, 

 at mit eksplr. sammenholdt med f. eks. klækkede eksj)lr. 

 fra Wien ved første øiekast næsten ikke lader sig erkjende 

 som silaceata. Tverbaandet, som mod viugebasis afgræn- 

 ser midtbaandet, er næsten dobbelt saa bredt, og midt- 

 baandet, som hos den typiske silaceata er næsten ensfarvet 

 mørkebrunt, er hos det arktiske stykke lyst med sorte sik- 

 sakbaand. Saalænge ikke mere materiale er mig tilgjæn- 

 geligt, skal jeg dog undlade at opstille et nyt racenavn. 



Silaceata er senere funden af Strand saavel i Vef- 

 sen som Tysfjord, altsaa endnu en breddegrad nordligere 

 end Saltdalen. Han bemærker om iudividerne fra sidst- 

 nævnte lokalitet, at de ikke synes at tilhøre v. deflavata, 

 men udtaler sig forøvrigt ikke om deres udseende. 



