Norges Oedicerider. ^, 



lig hos flere Monoculodes — og Halimedon — arter er for- 

 længet og svagt. Fra 4de led eller carpus udgaar en kor- 

 tere eller længere hæl, der er stærkt børstebesat og stedse 

 er længere og smalere paa 2det end paa Iste fodpar; hos 

 Oed. lynceus og microps er den paa Iste pars carpus næsten 

 forsvindende, hos Hal. longimanus danner 2det pars carpus 

 ingen hæl. Hos Pontocrates norvégiens er hælen sammen- 

 smeltet med haanden undtagen i spidsen, hvor den er fri og 

 let nedad buet; hos P. haplocheles angiver Boeck hælen at 

 mangle, men efter hans figur at slutte antager jeg hælen for 

 i sin hele længde at være smeltet sammen med haanden, der 

 viser en kort fure mod spidsen nedentil, hvilket ogsaa næv- 

 nes i beskrivelsen. Pontoerates afviger tiisyneladende meget 

 fra de øvrige slægter ved sin saxformede („cheliforme") haand 

 paa 2det fodpar, men den slutter sig nøie til Monoculodes, 

 især M. carinatus, hvorfor jeg har skudt den ind mellem 

 Monoculodes og Oedicerus. Halimedon fjerner sig mere fra 

 Monoculodes og slutter sig i visse henseender til Aceros, og- 

 saa i bygningen af de 2 første fodpar. 



Pereiopoda: 3die og 4de fodpar er omtrent lige lange 

 og meget ens hyggede, i almindelighed kraftige med krum- 

 met basalled, 4de pars endeled eller klo længere og bredere 

 end paa 3die par. 



5te og 6te par er igjen indbyrdes temmelig ens forme- 

 de, 6te dog længere med et forholdsvis mindre udvidet ba- 

 salled og rigeligere børstebevæbniog paa dette. 



7de par er næsten dobbelt saa langt som noget af de 

 foregaaende par, svagt og letbrækkeligt, hvorfor det som of- 

 test vil findes at være defekt. Basalledet er bredest oventil 

 men veksler forøvrigt mellem omvendt pæreformet, ovalt, 

 aflangt— firkantet til næsten kredsrundt. 3die — 6te led er 

 i almindelighed omtrent lige lange og forsynede med fine 

 kransstillede tornknipper, endeledets bygning er ovenfor næf- 

 mere omtalt. 



