72 



Sagvandit — en ny bergart. 



Af Karl Pettersen. 



Paa en excursion indeværende aars sommer (1883) 

 fra bunden af den straks søndenfor Tromsø indskydende Bals- 

 fjord opover til Tagvandet stødte jeg lidt ovenfor den øvre 

 ende af Sagvandet paa en ejendommelig bergart, der bygge- 

 de et par kuppeformige houge. Allerede i stor afstand til- 

 trak disse houge sig opmærksomhed saavel ved sine skarpt 

 markerede former som ved den rødligbrune farve, hvormed 

 de nøgne bergflader her traadte frem. I sin ydre fremtræden 

 mindede forekomsten her stærkt om Olivinstens forekomsten 

 ved Skutvikvandet, ligesom ogsaa den ene af de nævnte kup- 

 per skjød sig op fra underlandet i en isoleret liggende keg- 

 leform i lighed med den af olivinsten hyggede houg Stappen 

 ved Skutvikvandet, — om og af noget mindre dimensioner 

 end denne. Ved nærmere uudersøgelse viste det sig imid- 

 lertid at bergarten her ikke dannedes af olivinsten men deri- 

 mod af en fra denne helt forskjellig bergart. Ibrudet viste 

 den en lys graalig grundfarve og var sammensat af graalig til 

 graalig-grøn Broncit som forherskende bestanddel samt Mag- 

 nesit. Denne sidste traadte i regelen frem i kornet tilstand 

 med en ren hvid grundfarve, mens den paa sine steder og 

 det navnlig ud mod dagfladerne antog en smudsig graa til 

 grøn farve og her traadte frem mere krystallinisk udpræget 

 med romboedriske gjennemgangsflader. Stenen er rigt ind- 

 sprængt med korn af Chrompicotit, der stikke frem saavel 

 fra Bronciten som Magnesiten. Hist og her sees ogsaa smaa 



