66 Karl Pettersen. 
laa hgjere end uu, eller ogsaa under havfladen. I henhold 
hertil kunde der altsaa i begge tilfelde vere grund til at 
antage, at skuringsfænomenerne i strandbeltet vilde -- om 
dertil gaves anledning — være at forfølge til dybere liggen- 
de niveauer under havfladen end det nuværende littoral-belte. 
Der har imidlertid i det sidste aar været anledning til 
at fæste opmærksomheden noget nærmere ved disse forholde. 
Der er derunder gjort forskjellige iagttagelser, der med me- 
gen bestemthed — som det kan synes — ville stille flere af 
de her nævnte forhold delvis i en noget anden belysning. 
En nærmere udredning at disse aflæsninger skal her 
søges leveret. 
Den lille ø Tromsø er bygget dels af en ejendommelig 
ofte syenitartet hornblendegneis, der optræder over øens 
nordlige del, dels af lagrækker tilhørende Tromsø glimmer- 
skifergruppe. Denne sidste optræder eneraadende over den 
sydlige og forholdsvis største del af gen. Glimmerskiferen 
dannes af lagrækker af glimmerskifer med hyppige indlej- 
ninger af tildels mægtige lag af en grovkornig kalksten. 
Glimmerskiferen er lidet modtagelig for, eller maaske rettere 
den ejer liden evne til stærkere at bevare engang modtagne 
skuringsfænomener. Helt anderledes er forholdet i saa hen- 
seende med kalkstenen, navnlig hvor den optræder temme- 
lig ren og fri for de hyppige indblandinger af fremmede mi- 
neralier, der oftest forurene den her. Saadanne renere og 
mere urene partier vexler overordentlig hyppig i denne. 
Den renere kalk lader sig ikke alene med lethed afskure og 
glatte, men besidder ogsaa betingelser for under særlig gun- 
stige forholde gjennem længere tid at kunne bevare den en- 
gang modtagne afglattede dagflade. 
Kalkstenen er endvidere hyppig See af klump- 
formige partier af en haard amfibolitisk ofte eklogitartet sten. 
Ogsaa denne er modtagelig for en tildels udpræget afglat- 
ning, der paa grund af stenens textur er særdeles varig. 
