Skuringsfænomener i det nuværende strandbelte. 73 
Sprækkerne synes undertiden at gjennemsætte kalk- 
stenen efter lagstillingen. Oftest træde de dog frem i 
fra denne helt afvigende retninger. Sprakkernes indre 
vægge skyde ned under en langt stejlere vinkel end den 
i lagrækkerne her raadende faldvinkel. 
Sprækkerne ligge oftest enkeltvis — den ene helt ud- 
skilt fra den anden. 
Undertiden kunne de dog træde frem som mere sam- 
lede systemer, i hvilke de umiddelbart til hinanden knyt- 
tede skjær hinanden under rette vinkler, eller under rette 
vinkler udgaa som forgreninger fra mere bestemt optræ- 
dende hovedstammer. 
Disse sprekkedannelser med sine afglattede vægge 
ligge vistnok ikke inden selve det nuværende strandbelte. 
De træde imidlertid frem i bergpartierne umiddelbart over 
dette og ere saaledes i ethvert tillælde nært knyttede til 
strandbeltet. Der er ogsaa al sandsynlighed for at de 
maa være dannede inden dette gjennem havvandets, bøl- 
geslagets og brændingernes opløsende og udgravende virk- 
somhed. Væggenes afglatning maa utvivlsomt være at 
henføre til de samme kræfter. At disse sprækkedannel- 
ser ere helt uafhængige af glaciale aktioner, derom synes 
der ikke at skulle kunne raade nogen tvivl. 
I fjæren nedenfor hovedbygningerne paa gaarden Bredvi- 
ken — paa Tromsøens nordostlige side ved Tromsø-sun- 
det — saaes mellem højeste og laveste vandstandslinje 
en løst liggende kalkstensblok med en smukt afglattet 
dagflade. Blokken havde en længde af 1 m., brede af 
0,3 og tykkelse af 0,3 m. Den glattede dagflade dannede 
blokkens største gjennemsnitsplan, idet denne smalnede 
til ovenfra nedad, uden at kanterne her fandtes afrundede. 
Sidefladerne vare heller ikke glattede. 
Den faste berggrund ved Bredviken dannes af den 
forneynte hornblendegneis, og kalksten i fast berg vil 
