og 
Skuringsfænomener i det nuværende strandbelte. 75 
virkekræfter men nærmest begrundet i disse bergarters 
særegne strukturforholde. 
Den mere karakteristisk fremtrædende glimmerskifer 
med sin rigdom paa glimmer egner sig som tidligere 
nævnt i det hele kuns lidet for en stærkere afglatning. 
Tromsøens glimmerskifer er tildels ret typisk udpræget 
og man vil derfor ogsaa her kuns sjelden finde spor efter 
en stærkere skuring. 
Ved Rottenbog-elvens udløb i sundet ved Nordre Lang- 
nes-gaardene paa Tromsøens nordvestlige side saaes for 
nogle aar tilbage ret tydelige skuringsstriber i den her 
fremstikkende glimmerskifer. Da jeg i sommer atter be- 
søgte aastedet, lykkedes det imidlertid ikke at gjenfinde 
striberne. Enten maa lysforholdene ved dette sidste be- 
søg have været mindre heldige, eller ogsaa maa striberne 
allerede for en stor del være blevne udviskede gjennem 
senere forvitring og udvadskning. 
Anderledes er forholdet 1 saa henseende med gneis, 
granit, gabbro og diorit. Paa grund af disse bergarters 
haardhed i sammenligning med kalkstenens maa de af- 
glattende kræfter her virke enten i længere tid eller med 
stærkere intensitet for at hidføre afglatningsfænomener, 
der kunne blive at sammenstille med de tilsvarende over 
kalkstenen. Derimod ligger det i sagens natur at disse 
haarde bergarter ville kunne bevare sin engang modtagne 
afglatning i en langt stærkere grad end kalkstenen. 
Disse bergarter vise derfor hyppig stærke afglatningsfla- 
der ogsaa inden langt højere niveauer over havfladen end 
tilfældet er med kalkstenen. 
Men ogsaa inden de lavere liggende niveauer f. e. 
inden det nuværende littoralbelte afvige de i saa hen- 
- seende temmelig væsentlig fra kalkstenen, Mens denne 
