Skuringsfænomener i det nuværende strandbelte. 4, 
værende havstand — noget østenfor Kaarvik-gaarden — var 
gjennem ældre naturlig udgravning eller udbrydning dan- 
net to paa hinanden følgende horizontalt liggende trin. 
Trinene har en brede afla2m., men derimod en ansee- 
lig længdeudstrækning 1 øst-vestlig retning — altsaa paral- 
lel med sundet. Trinenes vertikale afstand var 0,5 m. og 
den steile afsats ab mellem begge trinfladerne (det saa- 
kaldte ,stossetrin* — stødtrin) viste en stærk helduing 
indover, altsaa mod vest Det øvre trin ligger nemlig 
vestenfor det lavere og opstigningen foregaar altsaa fra 
øst mod vest. 
Sr 
HILLE 
Det lavere trin Å skyder her saaledes adskilligt ind 
under den ydre kant af det øvre trin B. Begge trin- 
platterne viste sig stærkt afglattede og det laveste mær- 
kelig nok lige indtil punktet b eller foden af det indad- 
heldende stossetrin. Stossetrinets stejle veg var derimod 
ikke glattet. Trindannelsen maa derfor her 1 det væsent- 
(ee) 
ligste have haft sin nuværende form under den egentlige 
afglatningsproces og i ethvert tilfælde forinden dennes 
afslutning. 
At denne skurings- eller afglatningsproces ikke kan 
vere at henfore til glacialtidens isskuringer synes at 
maatte fremgaa af folgende: 
Glacialtidens ismasser maa nemlig have beveget sig 
fra indlandet udefter — altsaa her udefter Kvalsundet. 
Idet disse skurede henover og langs efter de her om- 
handlede trin, saa maatte — ifald afglatningen skulde 
være at henføre til isens skuring — stossetrinet (a b) 
