89 Karl Pettersen. 
teriale af sand m. m. føres afsted med brændingerne. Det 
under litt. e og f omhandlede forhold peger ogsaa i denne 
retning. 
Men her vil det maaske igjen kunne vere nogen grund 
til at forudsætte, at netop de til kalkstensbergets overflade 
fæstede bedækninger af tang m. m. have øvet en ganske 
væsentlig indvirkning til fra først af at gjøre bergets over- 
flade mere modtagelig for en senere fuldstændig afglatning. 
Tangarter med mollusker maa — som det synes — nødven- 
digvis indvirke destruerende paa bergets overflade gjennem 
et samarbejde af mekaniske og kemiske kræfter. Herunder 
vil stenens overflade lidt efter lidt gaa over til et løsere og 
knudret overdrag. Hæves fjeldgrunden gjennem landets stig- 
ning saaledes, at overfladen naar op over det niveau, hvor 
den kan afgive et hensigtsmæssigt fæste for alger og mollu- 
sker, saa vil bergets overflade efterhaanden mere og mere 
renses for dette fremmede paahæng. Havvandet kan nu be- 
gynde sit opløsende arbejde paa dette overdrag. Mens dette 
afglatningsarbejde — som ovenfor nævnt — allerede delvis 
kan foregaa under selve tangen eller dennes løvdække, men 
navnlig over tilfældig blottede bergpartier mellem tangmas- 
serne, vil det derimod være klart at det i det hele og store 
først træder i fuld virksomhed inden littoralzonens øvre af- 
deling, hvor bergets overflade helt er renset for tangbedæk- 
ningerne. Der kan maaske ogsaa være nogen sandsynlighed 
for at atmosfærilierne kunne støtte havvandets virksomhed 1 
den omhandlede retning over de overfladepartier, der i sta- 
dig vexling under faldende og stigende sjø ligge snart over 
snart under havstanden. Dette synes at kunne fremgaa deraf 
at afglatningen i det hele træder stærkere frem, jo højere 
man naar op i littoralzonens øvre afdeling. 
Sees hen til bergarter af haardere textur, saa vil afglat- 
ningen her — som ovenfor paavist — trade stærkt frem 
allerede under tangbedækningerne. Grunden til dette for- 
